Справа №:755/10072/24
Провадження №: 2/755/283/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"02" лютого 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: 
головуючого судді - Катющенко В.П.
при секретарі - Мовчан А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нечитайло Інна Вацлавівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -
В С Т А Н О В И В:
Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд: визначити їй додатковий строк для подання заяви до органів нотаріату про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном в два місяця з моменту набрання судовим рішенням законної сили.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що починаючи з 2018 року вона за спільною домовленістю з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 почала доглядати за ними, оскільки вони були похилого віку, та потребували нагляду та піклування, який ніким окрім неї не здійснювався. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі та на праві спільної сумісної власності їм належала квартира АДРЕСА_1 . Цими особами в усному порядку погоджено користування та проживання позивачки та членів її сім`ї в вищезазначеній квартирі, навіть після смерті власників. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , спадкова справа після її смерті не заводилась. А вже ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2 . Оскільки, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в усному порядку було погоджено користування квартирою позивачкою після їх смерті, а про їх спадкоємців, які прийняли спадщину, або інших осіб, яким перейшла у власність вказана квартира їй не було відомо, вона продовжувала користуватися та доглядати за вказаною квартирою. 31.07.2023 під час генерального прибирання квартири, позивачка випадково знайшла заповіт від 28.09.2018 зареєстрований в реєстрі за № 665, відповідно до змісту зазначеного заповіту, ОСОБА_2 заповідав їй все своє майно. 09.08.2023 позивачка звернулась до приватного нотаріуса Нечитайло І.В. з метою оформити прийняття спадщини. Приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом, оскільки було пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини.
Позивачка зазначає, що вона вже зверталась до суду для визначення додаткового строку на прийняття спадщини та у справі № 755/15209/23 було винесено рішення, яким їй було надано додатковий строк на прийняття спадщини 2 місяці. Але цей строк вона також пропустила, через те що на той період була вагітна другою дитиною і була вимушена постійно їздити закордон на заробітки, оскільки потрібно самостійно утримувати та забезпечувати вже двох дітей. Крім того, через свою юридичну необізнаність, вона зазначає, що прислухалась до порад нотаріуса, та за її порадою звернулась із двома позовами про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, також і за заповітом, який лишила ОСОБА_3 , і у справі № 755/15224/23 було винесено ухвалу про закриття провадження, оскільки позов було подано до того ж самого відповідача з тих самих підстав, таким чином поки вона очікувала рішення по двом справам, вона пропустила строк на прийняття спадщини.
Враховуючи вищезазначене, вона змушена звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки причини через які вона пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, а саме, вони не були родичами, а тому підстав звертатися до нотаріуса з метою прийняття спадщини від вказаної особи в неї не було, крім того 13.03.2022 вона була вимушена виїхати закордон у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Ба більше, карантині обмеження, введення воєнного стану, її перебування закордоном суттєво вплинули на можливість дізнатися про заповіт, а, також, могло б суттєво ускладнити можливість подати заяву до органів нотаріату про прийняття спадщини.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18.06.2024 (головуючий суддя Коваленко І.В.) позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 
03.07.2024 на виконання вимог ухвали суду від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22.07.2024 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Нечитайло Інну Вацлавівну та відкрито провадження у цивільній справі, за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомлення учасників справи. Сторонам роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.
09.09.2024 від представника відповідача КМР - Городок Б.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просила ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства України та розглянути справу за відсутності представника Київської міської ради. 
21.10.2024 від приватного нотаріуса КМНО Нечитайло І.В. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій повідомила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11.12.2024 закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нечитайло Інна Вацлавівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Постановою Київського апеляційного суду від 12.06.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 11.12.2024 скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18.07.2025 цивільну справу прийнято до провадження суддею Катющенко В.П. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2025, призначено підготовче судове засідання.
05.09.2025 від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 надійшла заява про долучення доказів до матеріалів справи.
08.10.2025 від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 надійшла заява про долучення доказів до матеріалів справи.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 
25.11.2025 від приватного нотаріуса КМНО Нечитайло І.В. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій повідомила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.
08.12.2025, 02.02.2026 від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 надійшли заяви, у яких останній просив суд розглянути справу у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.
В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Як убачається з матеріалів справи, позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.1, а.с.15).
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис № 1765, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , видане 06.08.2019 Дніпровським районним в місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (т.1, а.с.28).
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , про що складено відповідний актовий запис № 2192, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , видане 05.10.2019 Дніпровським районним в місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (т.1, а.с.30).
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за життя перебували в зареєстрованому шлюбі, про що зроблений відповідний актовий запис № 679 від 11.09.1952, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 (т.1, а.с.22).
ОСОБА_2 був власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 14.02.1997 (т.1, а.с.26).
Згідно витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва № 44215756 від 24.10.2019, за адресою: АДРЕСА_2 були зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (т.1, а.с.32).
За життя 28.09.2018 ОСОБА_2  було складено заповіт, яким останній на випадок своєї смерті зробив розпорядження, що все його майно, яке належить йому на момент складання заповіту, а також майно, яке належатиме йому у майбутньому, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалося, та все, на що він за законом матиме право, заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кабісовою Ю.Т. та зареєстрований в реєстрі за № 665. 
09.08.2023 ОСОБА_1 звернулась з проханням відкрити спадкову справу до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Нечитайло І.В., проте нотаріус повідомила позивачку про те, що нею пропущений строк для прийняття спадщини та роз`яснила про необхідність звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини (т.1, а.с.20).
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 28.11.2023 у справі № 755/15209/23 позов задоволено та визначено ОСОБА_1 додатковий строк два місяці з дня набрання законної сили рішення суду для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно витягу зі Спадкового реєстру № 82686202 від 26.09.2025, у Спадковому реєстрі відсутня інформація стосовно ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.2, а.с.27).
Також у Спадковому реєстрі відсутня інформація і щодо ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується витягом № 82686289 від 26.09.2025 (т.2, а.с.28).
Вирішуючи позовні вимоги про визначення позивачу ще одного додаткового строку для прийняття спадщини, суд доходить наступного.
Загальні положення про спадкування врегульовані Главою 84 Книги шостої Спадкове право Цивільного кодексу України.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За правилами статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.
Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Так, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який станом на день вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку не скасований.
Відповідно до положень пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент відкриття спадщини) було зазначено, на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.
У подальшому, до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» були внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 719, відповідно до яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці, які діють донині.
У той же час, з урахуванням змін у законодавстві та перебування ОСОБА_1 закордоном з урахуванням воєнного стану в Україні, остання пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини та додатковий двомісячний строк встановлений судом, відтак просить визначити їй додатковий строк.
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не використав право на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 04.11.2015 у справі № 6-1486цс15, а також у постановах Верховного Суду від 17.10.2019 у справі № 766/14595/16, від 30.01.2020 у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31.01.2020 у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).
Водночас, з урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.
Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.
Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17.03.2021 у справі № 638/17145/17, від 22.03.2023 у справі № 361/8259/18.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість.
Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.
Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою.
Такі висновки викладені у постанові ВП ВС від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24).
Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23 дійшла переконання про наявність підстав для відступу від загального правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 06.09.2017 у справі № 6-496цс17, про те, що «необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини», шляхом конкретизації, зазначивши таке:
- необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права;
- втім це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини;
- спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини;
- тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини винятково для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом (закликані до спадкування).
Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 6 п.24 постанови №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Згідно з ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, за обставинами цієї справи позивачка є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 за заповітом, крім того, вона не була родичкою померлого, що суттєво впливало на її обізнаність про наявність заповіту, також, карантинні обмеження, введення воєнного стану, перебування закордоном позивачки та народження дитини суттєво вплинули на її можливість подати заяву до органів нотаріату про прийняття спадщини, а тому суд визнає поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини та приходить до переконання про задоволення позовних вимог.
Враховуючи вказані обставини, що стали підставою для пропуску позивачкою встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про визнання поважними причини пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим суд вважає обґрунтованим, визначити позивачці - ОСОБА_1 додатковий строк в два місяці з дня набрання рішення суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та задоволення позову ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нечитайло Інна Вацлавівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1261, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 2, 10, 13, 48, 49, 51, 76, 77-81, 89, 209, 210, 247, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд - 
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 / адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) до Київської міської ради (код ЄДРПОУ: 22883141, вул. Хрещатик, 36, м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нечитайло Інна Вацлавівна (вул. Раїси Окіпної, 4, офіс 83, м. Київ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , додатковий строк в два місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Повний текст рішення складено 13.02.2026. 
Суддя: