Справа № 442/2159/26
Провадження №3/442/495/2026 

П О С Т А Н О В А 
Іменем України

17 квітня 2026 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Хомик А.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого на АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 18.03.2026 о 01:53 год. на вул. Самбірській, 84 у м. Дрогобич Львівської області керував транспортним засобом Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився із згоди ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я, що підтверджується висновком лікаря №68 від 18.03.2026, чим порушив п.2.9. ПДР України, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №617779 від 18.03.2026.
Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейськими за ч. 1 ст.130 КУпАП  - як керування транспортними засобами особою в стані наркотичного сп`яніння.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що є учасником бойових дій та після отриманої контузії приймає лікарські засоби по рецепту лікаря. Про те, що під час приймання ліків не можна керувати транспортним засобом його не було проінформовано, тому про це не знав.
Перевіривши матеріали справи, доходжу наступних висновків.
Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до загальних положень ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.
Пунктом 2.9.а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.
Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджуються відомостями із:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №617779 від 18.03.2026, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та згідно якого ОСОБА_1 18.03.2026 о 01:53 год. на вул. Самбірській, 84 у м. Дрогобич Львівської області керував транспортним засобом Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився із згоди ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я, що підтверджується висновком лікаря №68 від 18.03.2026;
-направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.03.2026, яке підтверджує проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП «Трускавецька міська лікарня»;
- висновком про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 18.03.2026, відповідно до якого станом на 18.03.2026 о 02:20 ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння;
- рапортом інспектора ВРПП Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області від 18.08.2026, згідно якого ОСОБА_1 керував автомобілем у комендантську годину, через що патрульними було прийнято рішення його зупинити, в ході спілкування з водієм виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (неприродня блідність обличчя, звужені зіниці очей), зі згоди водія огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я, результат позитивний, водій із результатом згідний.
Відповідно до положень частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
На виконання вказаних вимог Закону поліцейський застосовував засоби відеозапису, матеріали відеозапису долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відомості із відеоматеріалів, з фіксацією подій, що відбулись 18.03.2026, підтверджують вказані обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення. 
Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, не надано.
Досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів судді у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні, і підстав їм не довіряти у судді немає.
Аналізуючи відомості цих доказів у справі, доходжу висновку, що вони беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.
Суд враховує також висновки із рішення по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, значний суспільний резонанс справ зазначеної категорії, беручи до уваги, що умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху та оточуючих, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку скоєних адміністративних правопорушень, вчинення правопорушення під час дії воєнного стану, дані про особу правопорушника, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
Оскільки ОСОБА_1 являється учасником бойових дій, а відтак, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір з нього не стягується.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст.130,247,284 КУпАП,-
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.
Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Хомик А.П.