Великоолександрівський районний суд Херсонської області 

Справа № 650/1485/24
Провадження № 1-кп/650/203/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2026 року селище Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі: 
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
захисника – ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Велика Олександрівка Херсонської області, в порядку спеціального судового провадження (in absentia), обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 12022230000000949 від 29.04.2022 року відносно:
ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Бургунка Бериславського району Херсонської області, документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 24.03.1999 Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області, проживаючої на час вчинення кримінального правопорушення та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи громадянкою України, фактично проживаючи на території с. Бургунка Тягинської сільської територіальної громади Бериславського району Херсонської області, усвідомлюючи, що Херсонська область є невід`ємною складовою частиною України, а порядок утворення органів виконавчої влади регулюється виключно Конституцією України та законами України, об`єктивно розуміючи зміст загальновідомих подій про те, що збройні формування російської федерації, шляхом вчинення воєнного нападу 24.02.2022, захопили Бериславський район Херсонської області і всупереч законного порядку створили підпорядковану, керовану та фінансовану російською федерацією окупаційну адміністрацію – «Военно-гражданская администрация Бериславского административного района Херсонской области», усвідомлюючи та передбачаючи невідворотне настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, приблизно у період з кінця квітня по початок червня місяця 2022 року добровільно займала посаду так званої «старосты Бургунского сельского совета», пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області.
Дії обвинуваченої ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч. 5 ст. 111-1 КК України – як колабораційна діяльність, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.
Досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, здійснювалось в порядку спеціального досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20 березня 2024 року.
Також відповідно до ухвали Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 16 липня 2024 року, здійснено спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченої ОСОБА_5 (in absentia), яка показань суду не надавала та від якої будь-яких клопотань на адресу суду не надходило.
Відповідно до ч. 5 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.
Згідно із ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.
Приймаючи рішення щодо проведення спеціального досудового розслідування та проведення розгляду за процедурою in absentia, слідчий суддя виходив із того, що інкриміновані обвинуваченому злочини та його поведінка відповідають вимогам, зазначеним у ч. 2 ст. 297-1 КПК України. Положення закону щодо здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження не визнані неконституційними і є такими, що узгоджуються зі стандартами, визначеними у Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо критеріїв, які регламентують провадження, що здійснюється за відсутності обвинуваченого. Так відповідно до рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи важливою умовою застосування спеціального досудового розслідування та спеціального судового розгляду є те, щоб під час спеціального досудового розслідування або спеціального судового провадження було забезпечено процесуальні права та гарантії осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, зокрема, право обвинуваченого бути поінформованим належним чином про дату слухання справи та про своє право на законне чи інше представництво в суді.
Повістки про виклик ОСОБА_5 , повідомлення останній про підозру, повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України, шляхом публікування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на стадії судового розгляду - на офіційному веб-сайті Великоолександрівського районного суду Херсонської області. Також зазначені виклики здійснювалися у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» в рубриці «Оголошення». Копії процесуальних документів, що підлягали врученню обвинуваченому, на виконання вимог ч. 2 ст. 297-5 КПК України надавались захиснику. 
Після вручення  ОСОБА_5 , підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, згідно доручення від 12 березня 2024 року № 002-210000242 Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Херсонській області, підозрюваній  ОСОБА_5 , було забезпечено захисника  ОСОБА_4 . Також захиснику надавалися копії процесуальних документів, що підлягали врученню обвинуваченій, на виконання вимог ч. 2 ст. 297-5 КПК України, що свідчить про дотримання прав підозрюваної на захист в ході досудового розслідування. 
Враховуючи наведене та з урахуванням здійснення у даному кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування і спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення та судом вжито достатніх заходів щодо дотримання прав підозрюваної та вподальшому обвинуваченої ОСОБА_5 , на захист та доступ до правосуддя.
Всі наведені вжиті заходи вказують на те, що обвинувачена була проінформована належним чином про дати та час розгляду кримінального провадження, а також належним чином були дотримані її права на представництво у суді.
Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого, як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченої була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду належної оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, а отже поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.
Вина обвинуваченої ОСОБА_5  у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується:
- показами свідка ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що вона проживала у с. Бургунка разом із сім`єю. З початку повномасштабного вторгнення та окупацією приблизно у квітні місяці 2022 року ОСОБА_7 , пішла на співпрацю з окупаційною владою та була призначена на посаду старости села. 09.05.2022 року остання влаштувала свято на честь Дня Перемоги, під святкування представник рф оголосив, що ОСОБА_7 буде старостою. До цього вона співпрацювала з військовими рф, щовечора збиралася з ними у себе вдома (пили, гуляли). У селі висіло оголошення, що по всіх питаннях звертатися до неї, як до старости;
- показами свідка ОСОБА_8 , яка суду пояснила, що ОСОБА_7 , майже весь час проживала на території рф, перед початком повномасштабного вторгнення приїхала з родиною в с. Бургунка. Коли почалася окупація населеного пункту вона разом із сім`єю пішла на співпрацю з військовими рф. Чоловік працював водієм у військових рф, до її свекра військові ходили купатися, а обвинувачена займалася гуманітарними питаннями. 09.05.2022 року вона організувала свято, під час якого окупаційна влада оголосили її старостою села Боргунка;
- показами свідка ОСОБА_9 , який суду пояснив, що з початком окупації с. Бургунка ОСОБА_7 , була призначена керівником сільської ради. На святкуванні 09 травня її було призначено на вказану посаду. Її чоловік працював водієм у військових рф. Вона займалася видачею людям російських грошей, гуманітарної допомоги та ліків. Пропонувала йому працювати у сільській раді, на що свідок відмовився;
- показами свідка ОСОБА_10 , який суду пояснив, що особисто знайомий з ОСОБА_7 . Тривалий час вона перебувала на заробітках у рф. Перед початком повномасштабного вторгнення військових рф на територію України повернулася із сім`єю до с. Бургунка. З початку окупації населеного пункту, в якому проживала, погодилася на співпрацю з військовими рф. Її чоловік також працював водієм у військових рф. Перед 09.05.2022 року вона йому зателефонувала і сказала прийти до Будинку культури. Коли він прийшов ОСОБА_11 повідомила, що потрібно допомогти організувати свято 9 Травня, на що він їй відмовив. Після чого вона йому повідомила, що він та його сім`я перебувають на контролі у військових рф. Свідок з родиною прийшов на святкування 9 травня, на якому окупаційна влада повідомила, що ОСОБА_7 призначено на посаду старости села. Після її обрання вона йому телефонувала та пропонувала роботу землевпорядника у сільській раді, однак він відмовився;
- показами свідка ОСОБА_12 , яка суду пояснила, що під час окупації проживала у с. Бургунка. ОСОБА_7 знає особисто з 1980 року. 09 травня 2022 року окупаційна влада представила її як старосту села. Вона зобов`язала її батька з`явитися на святкування 9 травня, як ветерана війни, хотіла, щоб він виступив, але вони заперечили та сказали що батько хворіє та не зможе виступати. Через деякий час вона приходила до них додому і пропонувала батьку гуманітарну допомогу та ліки, але вони відмовилися, оскільки були забезпечені всім необхідним;
- показами свідка ОСОБА_13 , який суду пояснив, що під час окупації проживав у с. Бургунка. Знає особисто ОСОБА_7 , деякий час вона проживала у росії, а тоді повернулася в с. Бургунка. Під час окупації вона разом з чоловіком пішли на співпрацю з окупаційною владою. Під час святкування 9 травня 2022 року її було представлено старостою села. Всі питання життєдіяльності села вирішувалися через неї. На посаді старости вона перебувала два-три місяці, а потім з чоловіком відкрили магазин, в якому працювали;
- показами свідка ОСОБА_14 , який суду пояснив, що знає ОСОБА_7 , як мешканку с. Бургунка. Вона їздила на заробітки в росію, а перед війною за три місяці повернулася. У період окупації до неї, як до старости села зверталися люди і вона їм допомагала;
- показами свідка ОСОБА_15 , яка суду пояснила, що особисто знайома з ОСОБА_7 , яка є жителькою с. Бургунка. Зі слів мешканців села їй відомо що вона декілька місяців була старостою села. Окупаційна влада представила її як старосту під час святкування свята 9 травня, яке вона сама ж і організувала. Вона займалася видачою гуманітарної допомоги та ліків;
- показами свідка ОСОБА_16 , яка суду пояснила, що ОСОБА_7 є жителькою с. Бургунка. Під час окупації вказаного населеного пункту вона декілька місяців перебувала на посаді старости села. Займалася видачою гуманітарної допомоги та ліків;
- показами свідка ОСОБА_17 , яка суду пояснила, що під час окупації проживала у с. Бургунка. В село військових рф привів чоловік ОСОБА_7 . З першого ж дня їх сім`я з ними співпрацювали. Наконечна їздила з ними на автомобілі. Організовувала підготовку святкування 9 травня. Погрожувала місцевим жителям, що якщо ніхто не прийде на свято то їх будуть приводити примусово. Вона сиділа в приміщені сільської ради, роздавала гуманітарну допомогу та займалася забезпеченням життєдіяльності села Бургунка;
- показами свідка ОСОБА_18 , який суду пояснив, що під час окупації проживав у с. Бургунка. ОСОБА_7 окупаційною владою було призначено на посаду голови сільської ради. Її чоловік допомагав їй. Наконечна разом з іншою мешканкою села приходила до неї та просили допомогу в організації свята 9 травня.
Також, у судовому засіданні були досліджені показання свідка отримані не шляхом їх безпосереднього допиту судом під час судового засідання, а у порядку частини одинадцятої статті 615 КПК України, відповідно до якої показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.
У вказаному порядку досліджені показання свідка ОСОБА_19 , яка була допитана під час досудового розслідування, яке здійснювалося в умовах воєнного стану, що підтверджується протоколом допиту свідка та змістом DVD-R диску доданого до нього, який було оглянуто в присутності учасників справи та відтворено в залі суду.
Таке рішення було судом ухвалене у зв`язку з неможливістю забезпечення прибуття вказаного свідку до зали суду з об`єктивних причин, а саме, територіальною віддаленість місце проживання свідка від місця знаходження суду. 
Так, відповідно до результатів допиту свідка ОСОБА_19 , які зафіксовані за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації, встановлено, що вона 27.01.2023 року під час допиту, надала такі показання: 09.05.2022 року під час святкування свята, присвяченого дню перемоги, окупаційною владою рф було представлено старосту села ОСОБА_7 . Перебуваючи на вказаній посаді вона займалася видачою гуманітарної допомоги та медикаментів. Вона їздила та транспорті військових рф, видавала накази, які оприлюднювалися на дошці оголошень поблизу сільської ради. Бачила у магазині роздруківку листа за підписом ОСОБА_7 , з печаткою рф про отримання паспортів рф;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.01.2023 року, згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнав на фотокартці № 4  ОСОБА_7 , як особу, яка при окупаційній владі займала посаду старости с. Бургунка;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.01.2023 року, згідно якого свідок ОСОБА_13 впізнав на фотокартці № 4  ОСОБА_7 , як особу, яка при окупаційній владі займала посаду старости с. Бургунка;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.01.2023 року, згідно якого свідок ОСОБА_19 впізнала на фотокартці № 4  ОСОБА_7 , як особу, яка при окупаційній владі займала посаду старости с. Бургунка;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.03.2023 року, згідно якого свідок ОСОБА_20 впізнала на фотокартці № 4  ОСОБА_7 , як особу, яка при окупаційній владі займала посаду старости с. Бургунка;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.03.2023 року, згідно якого свідок ОСОБА_12 впізнала на фотокартці № 4  ОСОБА_7 , як особу, яка при окупаційній владі займала посаду старости с. Бургунка;
Враховуючи повну узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, суд визнає наведені та проаналізовані вище документовані дані достовірними доказами обвинувачення.
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
Будь-яких порушень процесуального закону під час руху кримінального провадження на всіх стадіях процесу, які були б підставою для визнання доказів неналежними чи не допустимими не виявлено.
Судом також встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченої (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченої, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя. Також судом у повному обсязі було забезпечено змагальність процесу.
Аналізуючи, чи наявна у діях обвинуваченої ОСОБА_7 , ознака добровільності, суд враховує постанову Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 31.01.2024 у справі № 638/5446/22, провадження № 51-4092км23, відповідно до якої зазначено, що в кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами статей 39, 40 КК України. 
Зміст досліджених судом письмових доказів та показів свідків, дає підстави стверджувати, що обвинувачена ОСОБА_7 , будучи громадянкою України, перебуваючи на тимчасово окупованій території с. Бургунка Бериславського району Херсонської області, діяла як і особисто, так і за вказівками та за погодженим планом із представниками окупаційної влади. ЇЇ діяльність та активні дії на посаді так званої «старосты Бургунского сельского совета», були спрямовані на запровадження та зміцнення влади окупаційної адміністрації, тобто ОСОБА_7 діяла, добровільно, мала вибір та можливість відмовитися від дій, які є кримінально-караними. Суду не надано доказів того, що обвинувачена не мала можливості відмовитися від цієї посади.
Враховуючи повноту та несуперечливість досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 , у скоєнні вказаного кримінального правопорушення.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, мотив та мету вчиненого злочину.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
При призначенні покарання суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченою злочину проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану, який посягає на захист життєво важливих інтересів громадян, суспільства та держави, на її суверенітет, територіальну цілісність, недоторканість, а також на суспільні відносини, які забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної і правової держави та дані про особу винної, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставини обтяжуючої покарання, суд дійшов висновку, що конкретні обставини кримінального провадження та наведені вище дані про особу ОСОБА_5 , дають підстави для призначення їй покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті за якою кваліфіковано її дії.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. 
Речові докази відсутні.
Суд також приймає рішення, щодо залишення обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , до набрання вироку законної сили - тримання під вартою, оскільки, судовий розгляд кримінального провадження завершено, жоден із більш м`яких запобіжних заходів для обвинуваченої, не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, 

У Х В А Л И В:

Визнати  ОСОБА_5  винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначити їй покарання за ч. 5 ст. 111-1 КК України 10 (десять) років позбавлення волі з позбавлення права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги строком на 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією усього майна, що належить обвинуваченій.
Залишити незмінним запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання обчислювати з дня затримання на виконання вироку суду.
Строк додаткового покарання рахувати з моменту відбуття основного покарання.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Копію вироку вручити прокурору негайно після його проголошення, а також із урахуванням положень ч.4 ст.46, ч.2 ст. 297-5 КПК України, дві копії вироку направити захиснику обвинуваченого.
Повідомлення про ухвалений вирок опублікувати на офіційному веб-сайті суду, в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Головуючий суддя   ОСОБА_21