ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" березня 2026 р. Справа№ 910/10229/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Ткаченка Б.О.
суддів: Гаврилюка О.М. 
Суліма В.В. 

за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Б.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 05.03.2026:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" 
на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025
по справі №910/10229/25 (суддя – Бойко Р.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про стягнення шкоди у розмірі 939 377,70 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог
У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" (надалі також – позивач, "Кофко Агрі Ресорсіз Україна") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі також – відповідач, АТ "Українська залізниця", скаржник) про стягнення шкоди у розмірі 939 377,70 грн.
В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" вказує, що внаслідок зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України, що призвело до ущемлення інтересів суб`єктів господарювання Акціонерним товариством "Українська залізниця" (що встановлено рішенням Антимонопольного комітету України №470-р від 06.08.2020 у справі №130-26.13/102-19, рішенням Господарського суду міста Києва від 27.01.2021, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 та постановою Верховного Суд від 12.10.2021, у №910/15766/20), позивачем було понесено необґрунтовані витрати на оплату послуги з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльній станції, для виконання комерційних операцій, а також робіт, пов`язаних з прийманням, видачею, навантаженням i вивантаженням, у сумі 469 688,85 грн, яка відповідно до ст. 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підлягає відшкодуванню у подвійному розмірі, а саме - у розмірі 939 377,70 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 по справі №910/10229/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" шкоду у розмірі 939 377 грн 70 коп. та судовий збір у розмірі 11 272 грн 54 коп. Видано наказ.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що позивачем доведено, а судом встановлено наявність всіх складових елементів для відшкодування шкоди з відповідача, а отже обґрунтовані є доводи позивача, що АТ "Українська залізниця" завдано йому шкоду, яка відповідно до ст. 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підлягає відшкодуванню у подвійному розмірі, а саме 939 377,70 грн (469 688,85 грн х 2 = 939 377,70 грн).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись з рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити Акціонерному товариству “Українська залізниця” строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду м. Києва від 06.11.2025 у справі №910/10229/25. Прийняти до розгляду та задовольнити в повному обсязі апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Українська залізниця” на рішення Господарського суду м.Києва від 06.11.2025 у справі № 910/10229/25. Скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 06.11.2025 у справі № 910/10229/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю “Кофко Агрі Ресорсіз Україна” в повному обсязі. Судові витрати покласти на позивача.
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що АТ "Укрзалізниця" не перебувало в договірних відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна", в той час як право на звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів надано саме учасникам договірних правовідносин. 
Також скаржник вважає, що у діях АТ "Укрзалізниця" відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 1166 ЦК України, необхідний для настання цивільно-правової відповідальності, в той час як доводи позивача зводяться тільки до факту винесення АМКУ рішення, та укладених договорів з Cofco Resources S.A., що не передбачає автоматичної підстави для застосування цивільно-правової відповідальності у вигляді стягнення шкоди. 

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та письмові пояснення учасників апеляційного провадження
09.02.2026 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апреляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Узагальнені доводи відзиву зводяться до того, що доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вірного по суті рішення суду першої інстанції, при ухваленні якого судом надано оцінку як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та в цілому правильно застосовані норми матеріального права, які їх регулюють. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідача з висновками суду першої інстанції про задоволення позову, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті 
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2026 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Суліма В.В., Гаврилюка О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 по справі №910/10229/25 залишено без руху. Роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази, які підтверджують доплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 13 527 грн. 04 коп.
02.02.2026 від Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшла заява про усунення недоліків до якої долучено докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 13 527 грн. 04 коп.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 по справі №910/10229/25. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 по справі №910/10229/25 на 05.03.2026.

Позиції учасників справи, явка представників сторін у судове засідання 
Представники позивача та відповідача з`явилися у судове засідання 05.03.2026 та надали свої пояснення по суті апеляційної скарги.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 07.02.2018 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" (замовник) було укладено Договір №07244/ЦТЛ-2018 про надання послуг (надалі - Договір №07244/ЦТЛ-2018), предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.
Згідно з п. 1.3 Договору №07244/ЦТЛ-2018 надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.
У п. 2.1.6 Договору №07244/ЦТЛ-2018 визначено обов`язок замовника оплачувати перевізнику послуги, пов`язані з організацією та перевезенням вантажів та інші надані послуги з сум внесеної передоплати за кодом платника.
Пунктом 3.5 Договору №07244/ЦТЛ-2018 передбачено, що розмір плати за додаткові послуги, які виконуються за вільними тарифами, перелік яких наведений у додатках до цього договору, визначається перевізником. Зміни ставок за додаткові послуги, які виконуються за вільними тарифами, визначаються перевізником і доводяться замовнику шляхом розміщення інформації на офіційному сайті перевізника із зазначенням терміну введення їх у дію не раніше ніж через 30 календарних днів після оголошення.
Відповідно п. 4.5 Договору №07244/ЦТЛ-2018 по мірі виконання перевезень та надання послуг, перевізником відображається в особовому рахунку використання замовником коштів за добу для оплати: вартості послуг за перевезення, зазначеної в накладній; додаткових зборів (плату за користування вагонами (контейнерами), подавання, забирання вагонів, маневрову роботу, зберігання вантажів, інших додаткових послуг); додаткових послуг за вільними тарифами; плати за користування вагонами за межами України, наведеної у зведеній відомості, що формується на підставі інформаційних повідомлень; штрафів та нені на підставі відповідних перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами).
14.01.2019 на офіційній Інтернет сторінці Акціонерного товариства "Українська залізниця" було опубліковано оголошення про запровадження нової послуги "Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на станції не відкриті для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням" та її вартості у розмірі 170,38 грн без ПДВ за 1 вагон / 1 кілометр.
01.03.2019 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" було укладено Додаткову угоду №5 до Договору №07244/ЦТЛ-2018, якою доповнено розділ 2 новим підпунктами, які передбачали компенсацію перевізнику витрат, пов`язаних з подачею й забиранням вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також робіт пов`язаних з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням за ставкою встановленою у додатку 1 до цього договору. Встановлено ціну за одиницю після коригування - 170,38 грн без ПДВ за 1 вагон / 1 кілометр.
В свою чергу, основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.
25.06.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" (клієнт) укладено Договір транспортного експедирування №VERTICAL/2018 (надалі – Договір №VERTICAL/2018), у відповідності до п. 1.1 якого експедитор зобов`язався надати транспортно-експедиційні послуги, пов`язані з перевезенням вантажу залізничним транспортом.
У пункті 2.1 Договору №VERTICAL/2018 визначено обов`язки експедитора, якими, зокрема є: представляти інтереси клієнта у взаємовідносинах з перевізниками, експедиторами, залізницями, митними органами та іншими підприємствами з усіх питань щодо перевезення, завантаження (вивантаження) належного клієнту вантажу; робити розрахунки з третіми особами у межах угод, укладених з метою надання послуг, що є предметом цього договору; здійснювати за рахунок коштів клієнта сплату станційних зборів, залізничних тарифів, митних платежів, лабораторних досліджень вантажу, оплату за надання ветеринарних, санітарних, карантинних, екологічних, радіологічних сертифікатів, сертифікатів якості, відомостей та документів, необхідних для здійснення митного контролю, сплачувати рахунки, надані спеціалізованими підприємствами (санобробка залізничних вагонів, державна хлібна інспекція та інш.), послуги митного брокера, ПРВК, ТПП.
Натомість у пункті 2.2 Договору №VERTICAL/2018 визначено обов`язки клієнта, якими зокрема є: відшкодувати експедиторові витрати, пов`язані з наданням послуг, що є предметом цього договору та оплатити йому винагороду протягом 3 банківських днів з дати отримання (в тому числі, факсом) рахунку-фактури від експедитора. До початку завантаження забезпечити оплату вартості послуг елеваторів, ХПП та КХП по завантаженню та зберіганню вантажу згідно наданих рахунків. Протягом 3 банківських днів з дати отримання рахунку-фактури відшкодувати погоджені з клієнтом та здійснені в його інтересах додаткові витрати експедитора, що виникли у останнього при виконанні Договору; відшкодувати експедиторові витрати пов`язані зі сплатою штрафних санкцій, нарахованих перевізниками у разі простою транспортних засобів з вини клієнта.
У пункті 3.5 Договору №VERTICAL/2018 вказано, що розмір договірної ціни включає в себе: винагороду експедиторові, залізничний тариф, вартість виготовлення ЗПП, станційні збори, СЕС, оформлення карантинних, ветеринарних сертифікатів, сертифікатів якості, сертифікатів ДХІ, ТПП, ВТД, митних платежів, лабораторних досліджень продукції, послуги митного брокера, ПГВК, та ін. Розмір вартості зазначених робіт та послуг визначається на підставі попереднього розрахунку.
По закінченню виконання робіт/надання послуг з відправлення заявленого вантажу здійснюється звірка виконаних сторонами обов`язків, після чого експедитор надсилає клієнтові акт звірки взаєморозрахунків, який є актом наданих послуг. У відповідності до цього акту здійснюються кінцеві взаєморозрахунки сторін (п. 3.6 Договору №VERTICAL/2018).
За умовами пунктів 3.8, 3.9 Договору №VERTICAL/2018 у разі зміни економічних умов, тарифної політики залізниць та фактично наданих як основних, так і додаткових послуг, розмір вартості послуг відповідно змінюється. Клієнт зобов`язаний відшкодувати узгоджені з ним та здійснені на його користь додаткові витрати експедитора, які виникли у останнього при виконанні договору. Підтвердженням додаткових витрат експедитора є документи (рахунки, накладні та ін.), надані третіми особами (суб`єктами господарювання), що були залучені до виконання договору або органами влади. Відшкодування клієнтом документально підтверджених додаткових витрат експедитора здійснюється на підставі наданого останнім рахунку протягом 3-х банківських днів з дня виставлення додаткового рахунку.
19.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" було укладено Додаткову угоду №24 до Договору №VERTICAL/2018, згідно з якою сторони погодили, що клієнт доручає, а експедитор зобов`язується організувати перевезення вантажу кукурудзи по маршруту: станція відправлення Беспалівка Південної залізниці – станція призначення Миколаїв Одеської залізниці. Відправником вантажу виступає ТОВ "ТЕП "Вертикаль". Ціна послуг експедитора виражається сторонами у виді Комплексної ставки з транспортно-експедиторського обслуговування вантажів, вказаних клієнтом та встановлюється за обслуговування однієї тони вантажу. До комплексної ставки входить надання наступних послуг, зокрема пошук та подання вагонів-зерновозів на станцію відправлення та постановку їх під фронти навантаження та їх прибирання після завантаження, узгодження та організації надання всіх послуг та робіт із зерновим складом (елеватором, КХП і т.д.), контроль правильності навантаження та визначення ваги, оформлення залізничних накладних (як відправником зі сплатою провізної плати та станційних зборів) та інших документів на вантаж та перевезення, встановлення ЗПП, винагорода та інші супутні/ допоміжні цим послугам/роботам дії.
Протягом квітня-травня 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" при посередництві Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" з малодіяльної станції Беспалівка Південної залізниці на станцію призначення Миколаїв Одеської залізниці залізничним транспортом відправлено вагони з вантажем кукурудзи: - 19.04.2019 вагони №95665733, №95699534, №95463162, №95663241, №95077582, №95661740 (накладна №44360071); - 24.04.2019 вагони №95175543 (накладна №44412336), №95665642 (накладна №44412765); - 25.04.2019 вагони №95239273, №95206686 (накладна №44412476); - 04.05.2019 вагони №95692430, №95692547, №95694618, №95671970, №95141131 (накладна №44515898); - 07.05.2019 вагон №95692539 (накладна №44545176); - 08.05.2019 р.: вагони №95670634, №95665642, №95239273, №95175543, №95206686 (накладна №44556355); - 24.05.2019 вагон №95780284 (накладна №44732147).
Позивачем сплачено за транспортно-експедиторські послуги з відправлення цих вагонів з малодіяльної станції Беспалівка на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" 1 451 321,40 грн (з ПДВ), з яких вартість послуг з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням - 225 065,40 грн (з ПДВ), що підтверджується накопичувальними картками №20040038, №25040041, №04050044, №08050045, №08050048, №25050061 та переліками філії "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" АТ "Укрзалізниця" №20190420 від 20.04.2019, №20190425 від 25.04.2019, №20190505 від 05.05.2019, №20190508 від 08.05.2019, №20190525 від 25.05.2019 з особового рахунку експедитора ТОВ "ТЕП "Вертикаль".
09.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" було укладено Додаткову угоду №22 до Договору №VERTICAL/2018, згідно з якою сторони погодили, що клієнт доручає, а експедитор зобов`язується організувати перевезення вантажу кукурудзи по маршруту: станція відправлення Кислівка Південної залізниці – станція призначення Миколаїв-Вантажний Одеської залізниці. Відправником вантажу виступає ТОВ "ТЕП "Вертикаль".
Крім того 22.04.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" було укладено Додаткову угоду №31 до Договору №VERTICAL/2018, згідно з якою сторони погодили, що клієнт доручає, а експедитор зобов`язується організувати перевезення вантажу кукурудза по маршруту: станція відправлення Кислівка Південної залізниці – станція призначення Миколаїв Одеської залізниці. Відправником вантажу виступає ТОВ "ТЕП "Вертикаль".
Ціна послуг експедитора згідно Додаткових угод №22 від 09.04.2029 та №31 від 22.04.2019 виражається сторонами у виді Комплексної ставки з транспортно-експедиторського обслуговування вантажів, вказаних клієнтом та встановлюється за обслуговування однієї тони вантажу. До комплексної ставки входить надання наступних послуг, зокрема пошук та подання вагонів-зерновозів на станцію відправлення та постановку їх під фронти навантаження та їх прибирання після завантаження, узгодження та організації надання всіх послуг та робіт із зерновим складом (елеватором, КХП і т.д.), контроль правильності навантаження та визначення ваги, оформлення залізничних накладних (як відправником зі сплатою провізної плати та станційних зборів) та інших документів на вантаж та перевезення, встановлення ЗПП, винагорода та інші супутні/допоміжні цим послугам/роботам дії.
Протягом квітня-травня 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" при посередництві Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" з малодіяльної станції Кислівка Південної залізниці на станцію призначення Миколаїв та Миколаїв-Вантажний Одеської залізниці залізничним транспортом відправлено вагони з вантажем кукурудзи: - 10.04.2019 вагони №95670071, №95657664 (накладна №44260438); - 11.04.2019 вагон №95660312 (накладна №44272417); - 15.04.2019 вагони №95240156, №95077673, №95239489 (накладна №44310464); - 16.04.2019 вагони №95239679, №95162335, №95206629 (накладна №44322477); - 17.04.2019 вагон №95672275 (накладна №44335313); - 18.04.2019 вагон №95670865 (накладна №44346112); - 24.04.2019 вагони №95155677, №95153730, №95665824 (накладна №44410181); - 06.05.2019 вагони №53201885, №95692752, №95144580 (накладна №44534600); - 07.05.2019 вагони №95464145, №53203816 (накладна №44547032).
Позивачем сплачено за транспортно-експедиторські послуги з відправлення цих вагонів з малодіяльної станції Кислівка на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" 1 232 312,46 грн (з ПДВ), з яких вартість послуг з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням – 134 940,96 грн (з ПДВ), що підтверджується накопичувальними картками №09040004, №10040008, №10040010, №11040013, №12040017, №15040018, №16040020, №17040021, №19040023, №19040025, №20040026, №23040028, №24040030, №03050034, №06050036 та переліками філії "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" АТ "Укрзалізниця" №20190409 від 09.04.2019, №20190410 від 10.04.2019, №20190411 від 11.04.2019, №20190413 від 13.04.2019, 20190416 від 16.04.2019, №20190418 від 18.04.2019, №20190419 від 19.04.2019, №20190420 від 20.04.2019, №20190424 від 24.04.2019, №20190504 від 04.05.2019, №20190507 від 07.05.2019 з особового рахунку експедитора ТОВ "ТЕП "Вертикаль".
12.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" було укладено Додаткову угоду №39 до Договору №VERTICAL/2018, згідно з якою сторони погодили, що клієнт доручає, а експедитор зобов`язується організувати перевезення вантажу кукурудзи по маршруту: станція відправлення Сагайдак Південної залізниці – станція призначення Миколаїв Одеської залізниці. Відправником вантажу виступає ТОВ "ТЕП "Вертикаль".
12.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" було укладено Додаткову угоду №39/1 до Договору №VERTICAL/2018, згідно з якою сторони погодили, що клієнт доручає, а експедитор зобов`язується організувати перевезення вантажу кукурудзи по маршруту: станція відправлення Сагайдак Південної залізниці – станція призначення Миколаїв-Вантажний Одеської залізниці. Відправником вантажу виступає ТОВ "ТЕП "Вертикаль".
Ціна послуг експедитора згідно Додаткових угод №39 та №39/1 від 12.06.2019 виражається сторонами у виді Комплексної ставки з транспортно-експедиторського обслуговування вантажів, вказаних клієнтом та встановлюється за обслуговування однієї тони вантажу. До комплексної ставки входить надання наступних послуг, зокрема пошук та подання вагонів-зерновозів на станцію відправлення та постановку їх під фронти навантаження та їх прибирання після завантаження, узгодження та організації надання всіх послуг та робіт із зерновим складом (елеватором, КХП і т.д.), контроль правильності навантаження та визначення ваги, оформлення залізничних накладних (як відправником зі сплатою провізної плати та станційних зборів) та інших документів на вантаж та перевезення, встановлення ЗПП, винагорода та інші супутні/допоміжні цим послугам/роботам дії.
Протягом червня 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" при посередництві Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" з малодіяльної станції Сагайдак Південної залізниці на станцію призначення Миколаїв-Вантажний Одеської залізниці залізничним транспортом відправлено вагони з вантажем кукурудзи: - 12.06.2019 вагони №95239372, №95701744, №95671848, №95703427, №95239760, №95022323 (накладна №44930584); - 14.06.2019 вагони №95464145, №95137881, №95153516, №95670071, №95670204, №95077467, №95146155 (накладна №44952836); - 16.06.2019 вагони №53203816, №95670881, №95143988 (накладна №44973089); - 18.06.2019 вагони №95206553, №95705240 (накладна №44995025), №95188801, №53202073, №95239489 (накладна №44995975); - 19.06.2019 вагони №95149282, №95240156 (накладна №43009703).
Позивачем сплачено за транспортно-експедиторські послуги з відправлення цих вагонів з малодіяльної станції Сагайдак на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" 857 650,50 грн (з ПДВ), з яких вартість послуг з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням - 109 682,49 грн (з ПДВ), що підтверджується накопичувальними картками №12060048, №14060050, №19060054, №20060055 та переліками філії "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" АТ "Укрзалізниця" №20190612 від 12.06.2019, №20190614 від 14.06.2019, №20190619 від 19.06.2019, №20190620 від 20.06.2019 з особового рахунку експедитора ТОВ "ТЕП "Вертикаль".
З наведеного вбачається, що загальна сума коштів, сплачена Товариством з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" за наданні АТ "Укрзалізниця" послуги з подачі та забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням вагонів на малодіяльних станціях Беспалівка, Кислівка, Сагайдак становить 469 688,85 грн (з ПДВ).
Рішенням Антимонопольного комітету України №470-р від 06.08.2020, винесеним за результатами розгляду справи №130-26.13/102-19:
- визнано, що Залізниця протягом 2018 року – 31 березня 2020 року займало монопольне становище на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України із часткою 100%;
- визнано, що дії Залізниці, які полягають у визначенні малодіяльних вантажних станцій і запровадженні послуги "Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням" та встановленні її вартості, порушенням, передбаченим частиною першою статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України, що призвело до ущемлення інтересів суб`єктів господарювання (споживачів послуг Залізниці), яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку;
- зобов`язано Залізницю припинити порушення, зазначене в пункті 2 резолютивної частини цього рішення;
- за порушення, зазначене в пункті 2 рішення, на Залізницю накладено штраф у розмірі 18 282 400,00 грн.
Не погоджуючись з рішенням Антимонопольного комітету України №470-р, АТ "Укрзалізниця" частково оскаржило його до Господарського суду міста Києва. 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.01.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 та постановою Верховного Суду від 12.10.2021, у справі №910/15766/20 у позові відмовлено.
Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача, що внаслідок вчинення АТ "Укрзалізниця" порушення законодавства про захист економічної конкуренції Товариством з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна", як кінцевим споживачем послуги з перевезення вантажів, понесено необґрунтовані витрати на оплату послуги "з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням" у загальному розмірі 469 688,85 грн (з ПДВ), які відповідно до ст. 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підлягають відшкодуванню у подвійному розмірі, а саме - у розмірі 939 377,70 грн.

Межі, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови 
Відповідно до статті 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особи, яким заподіяно шкоду внаслідок порушення законодавства про захист економічної конкуренції, можуть звернутися до господарського суду із заявою про її відшкодування. Шкода, заподіяна порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченими пунктами 1, 2, 5, 10, 12, 18, 19 статті 50 цього Закону, відшкодовується особою, що вчинила порушення, у подвійному розмірі завданої шкоди.
Законом України "Про захист економічної конкуренції" не передбачено порядку (механізму) відшкодування шкоди, а тому у даному випадку слід застосовувати положення Цивільного кодексу України.
Згідно з частинами першою, другою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Загальне правило статті 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Якщо мають місце спеціальні підстави, що надають можливість застосовувати до правовідносин положення інших статей § 1 Глави 82 Цивільного кодексу України, треба застосовувати спеціальні норми. В іншому випадку відшкодування шкоди відбуватиметься за правилами вищезазначеної статті.
Аналіз положень статті 1166 Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди.
Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.
Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Такий елемент як наявність шкоди полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється законом.
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Наявність такої умови цивільно-правової відповідальності, як причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою (збитками), зумовлена необхідністю встановлення факту, що саме протиправна поведінка конкретної особи, на яку покладається така відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що з необхідністю та невідворотністю спричинила збитки.
Отже, збитки є наслідками неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності особи, яка порушила права або законні інтереси іншої особи, зокрема невиконання або неналежне виконання установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, господарське правопорушення, порушення майнових прав або законних інтересів інших суб`єктів тощо.
Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.
Відсутність хоча б одного із перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.
Протиправна поведінка особи може мати прояв у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.
Близька за змістом правова позиція викладена й у постановах Верховного Суду від 27.02.2025 у справі №910/386/22, від 21.04.2020 у справі №904/3189/19 та від 10.12.2018 у справі №902/320/17.
Щодо протиправної поведінки відповідача, то колегія суддів зазначає, що вина та протиправна поведінка Акціонерного товариства "Українська залізниця" встановлені судовими рішеннями у межах розгляду справи №910/15766/20, а тому такі обставини в силу положень частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи. Вина та протиправна поведінка полягає у займанні монопольного становища та порушенні Акціонерним товариством "Українська залізниця" законодавства про захист економічної конкуренції - визначенні малодіяльних вантажних станцій і запровадженні послуги "Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням", що встановлено рішенням Антимонопольного комітету України №470-р від 06.08.2020 у справі №130-26.13/102-19.
Щодо наявності шкоди та її розміру, то суд апеляційної інстанції відзначає, що Верховний Суд у постанові від 14.11.2024 у справі №910/17582/23 вказав, що збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у неодержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконане боржником.
До складу збитків включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків унаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (утрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (стаття 225 Господарського кодексу України, який був чинним протягом періоду спірних правовідносин).
Як вбачається із матеріалів справи, кошти за послугу "за подачу й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням" у сумі 469 688,85 грн було спершу стягнуто перевізником з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" як експедитора (посередника), а потім експедитором стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" як вантажовідправника та клієнта (власника товару), що не заперечується учасниками справи.
Зокрема на підтвердження понесення витрат на оплату транспортно-експедиторських послуг позивачем надано підписані Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" акти наданих послуг до Договору №VERTICAL/2018 і виставлені Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" рахунки.
Натомість розмір понесених витрат на оплату спірної послуги підтверджується накопичувальними картками та переліками філії "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" АТ "Укрзалізниця" з особового рахунку експедитора ТОВ "ТЕП "Вертикаль".
При цьому колегією суддів відхиляються доводи скаржника про те, що Товариству з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" відшкодовано вартість послуг по транспортуванню, в тому числі послуги з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням за рахунок збільшення вартості продукції, відправленої Cofco Resources S.A. з огляду на наступне.
У матеріалах справи наявні митні декларації, з яких вбачається, що покупцем товару, який перевозився Акціонерним товариством "Українська залізниця" за спірними накладними, є Cofco Resources S.A.
Даний товар (вантаж) – кукурудза постачався Cofco Resources S.A. Товариством з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" на умовах FOB (згідно з Правилами Інкотермс 2010) відповідно Договорів поставки №52409/589033 від 27.05.2019, №52420/590234 від 21.06.2019, №52374/586871 від 09.04.2019, №52382/587372 від 22.04.2019, №52390/587754 від 30.04.2019, №52394/588022 від 07.05.2019.
Відповідно до міжнародних правил Інкотермс 2010 термін FOB (Франко-борт (... назва порту відвантаження) означає, що продавець виконує свої зобов`язання з постачання, коли товар перетинає поручні судна в зазначеному порту відвантаження; з цього моменту покупець несе всі витрати та ризики втрати чи пошкодження товару, а також відповідає за експортне митне очищення. При цьому, за умовами FOB витрати на доставку товару і завантаження його на борт судна в узгодженому порту відвантаження здійснюються за рахунок продавця.
Отже, умови FOB виключають включення вартості доставки товару до місця призначення до вартості товару. Це додаткові витрати продавця, що спростовує доводи скаржника у відповідній частині.
Крім того, колегія суддів не погоджується із доводами скаржника, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" було збільшено вартість товару та таким чином компенсовано понесення спірних витрат, оскільки прибуток позивача становить різницю між сукупними витратами, пов`язаними із поставкою товару Cofco Resources S.A. (наприклад, на закупівлю товару, на вирощування товару, на його перевезення тощо) та сумою, за яку було продано даний товар Cofco Resources S.A. 
Іншими словами, якби Товариство з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" не зобов`язане було сплатити Акціонерному товариству "Українська залізниця" спірні послуги, то його прибуток становив суму коштів більшу на суму вартості такої послуги. 
Також суд апеляційної інстанції не вбачає підстав вважати, що вартість товару, проданого Cofco Resources S.A., була б меншою якби Товариство з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" не несло б витрат на оплату спірних послуг. 
Крім того, заперечуючи проти позову, відповідач/скаржник зазначив про відсутність належних та допустимих доказів - первинних документів, в розумінні бухгалтерського обліку, на підтвердження не включення позивачем вартості спірної послуги до вартості реалізованої ним продукції.
Суд відзначає, що в цілому, доведення, що чогось не сталося, дуже складне завдання. Це пов`язано з тим, що докази базуються на спостережуваних фактах, подіях або матеріальних свідченнях, які залишаються після події. Якщо подія не відбулася, то відсутність слідів події не може бути використана як доказ її відсутності, оскільки вона ніколи не відбувалася.
В юридичній площині, це означає, що тягар доказування лежить на тому, хто стверджує факт. Якщо хтось стверджує, що щось відбулося, він повинен надати докази. Якщо доказів немає, то відсутність факту залишається не підтвердженою.
Саме у зв`язку з наведеним у статтях 13, 74 Господарського процесуального кодексу України на сторін покладено обов`язок довести обставини (а не їх відсутність), на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Отже, колегія суддів цілком погоджується із висновком суду першої інстанці, що саме Акціонерне товариство "Українська залізниця" повинне було довести факт включення позивачем вартості спірної послуги до вартості реалізованої ним продукції, в тому числі шляхом заявлення клопотання про витребування у позивача доказів, у той час як Товариство з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" надало докази понесення витрат та для вирішення даного спору позивач не зобов`язаний був доводити, що такі витрати не були йому компенсовані. 
Попри наведене, навіть у разі якби Товариству з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" була б компенсована вартість спірних послуг, то відповідно дані кошти (отримані Акціонерним товариством "Українська залізниця" за спірні послуги) підлягали б поверненню особі, яка їх компенсувала позивачу. 
Відтак, оцінюючи всі представлені до матеріалів справи докази у сукупності, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позивач поніс витрати через експедитора ТОВ "ТЕП "Вертикаль" по оплаті залізничної послуги "за подачу й збирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльній станції, для виконання комерційних операцій, для виконання комерційних операцій, а також робіт, пов`язаних з прийманням, видачею, навантаженням i вивантаженням" на загальну суму 469 688,85 грн.
Щодо причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, то колегія суддів відзначає, що він полягає у тому, що сплата коштів Товариством з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" у розмірі 469 688,85 грн у якості послуг "за подачу й збирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльній станції, для виконання комерційних операцій, для виконання комерційних операцій, а також робіт, пов`язаних з прийманням, видачею, навантаженням i вивантаженням", стала наслідком саме протиправної поведінки Акціонерного товариства "Українська залізниця" по запровадженню цієї послуги, що самим скаржником у своїй апеляційній скарзі не спростовано.
Прикметним також є те, що будучи достеменно обізнаним про протиправність отримання ним коштів у розмірі 469 688,85 грн за спірну послугу, відповідач продовжує володіти та користуватись цією сумою коштів та не вважає за необхідне її повертати (будь-якій особі, яку б вважав належною), оскільки матеріали справи не містять доказів ні повернення, ні навіть ініціювання питання щодо повернення цих коштів чи то позивачу, чи то Cofco Resources S.A., чи то ТОВ "ТЕП "Вертикаль".
Суд відзначає про недопустимість ситуації, коли суб`єкт господарювання отримує прибуток внаслідок зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України, тобто внаслідок порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
Таким чином, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" понесло витрати у сумі 469 688,85 грн за спірну послугу, відносно якої в подальшому рішенням Антимонопольного комітету України №470-р від 06.08.2020 у справі №130-26.13/102-19, рішенням Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 у справі №910/15766/20, яке набрало законної сили, підтверджено, що введення та встановлення вартості цієї послуги є порушенням, передбаченим частиною першою статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України, що призвело до ущемлення інтересів суб`єктів господарювання (споживачів послуг Залізниці), яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку, а отже наявна шкода, що знаходиться у прямій причинно-наслідковій залежності від протиправної поведінки відповідача.
Заперечуючи проти позову, скаржник зазначає, що між позивачем та скаржником відсутні договірні відносини, що позбавляє позивача право на звернення до суду за захистом його права. Відповідач перебував у договірних відносинах безпосередньо з експедитором ТОВ «ТЕП «Вертикаль», що підтверджується Договором про надання послуг № 07244/ЦТЛ-2018 від 07.02.2018 та додатковою угодою № 5 від 01.03.2019 до нього. Доказів існування договірних відносин між позивачем та відповідачем до суду не надано, тому право на звернення до суду мають лише учасники договірних правовідносин.
Колегія суддів критично ставиться до вищезазначених заперечень скаржника, входячи з такого.
Спір у даній справі виник не у зв`язку з неналежним виконанням стороною договірних зобов`язань, а у зв`язку із вчиненням Відповідачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції, внаслідок чого (вчиненого порушення) позивачу було заподіяно шкоду. Обраний позивачем спосіб захисту відповідає змісту порушеного права та безпосередньо передбачений приписами ст. 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції".
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції», особи, яким заподіяно шкоду внаслідок порушення законодавства про захист економічної конкуренції, можуть звернутися до господарського суду із заявою про її відшкодування. Шкода, заподіяна порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченими пунктами 1, 2, 5, 10, 12, 18, 19 статті 50 цього Закону, відшкодовується особою, що вчинила порушення, у подвійному розмірі завданої шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Тобто, право на відшкодування шкоди, завданої порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, мають усі особи, які понесли збитки, незалежно від того, чи перебували вони у безпосередніх договірних відносинах із порушником.
Відповідно до правових висновків, викладених Верховним Судом у низці аналогічних справ за участю Відповідача про стягнення шкоди на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції», зокрема у справах № 910/14588/21, № 910/15766/20, № 910/386/22, можна дійти наступного: 
- навіть якщо вантажовласник користувався послугами експедитора, саме він є кінцевим споживачем і фактичним платником за перевезення та спірних послуг АТ «Укрзалізниця»;
- відсутність прямого договору з АТ «Укрзалізниця» не позбавляє вантажовласника права на відшкодування шкоди, завданої монопольними діями перевізника;
- укладення експедитором додаткових угод із АТ «Укрзалізниця» не може розглядатися як добровільна згода вантажовласника на незаконні умови.
Подібний висновок можна також зробити з рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2025 р. у справі № 910/15195/24, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2025.
Таким чином, відсутність прямого договору між позивачем та відповідачем не виключає деліктної відповідальності останнього, якщо шкоду понесено саме позивачем. Подана позовна заява містить детальне правове обґрунтування заявлених позовних вимог, а також підтверджує факт порушення майнових прав та законних інтересів саме позивача.
Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.
За приписами ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
Відтак, у даній справі експедитор ТОВ «ТЕП «Вертикаль» не може вважатися особою, якій було завдано збитків у зв`язку з виконанням умов договору з відповідачем та додаткової угоди до нього, оскільки всі здійснені експедитором та належним чином документально підтверджені платежі на користь відповідача за зазначеним договором були відшкодовані (компенсовані) позивачем, в інтересах якого експедитор надавав транспортно-експедиторські послуги.
Імперативними положеннями законодавства України встановлено абсолютне право експедитора на отримання від клієнта компенсації всіх витрат, понесених експедитором в інтересах клієнта з метою виконання договору транспортного експедирування. Вказана компенсація є окремим від винагороди експедитора платежем з боку клієнта.
Вчинення дій експедитором в інтересах клієнта проводиться за рахунок клієнта та, клієнт зобов`язаний відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором. Отже, здійснені експедитором на користь Відповідача за Договором про надання послуг № 07244/ЦТЛ-2018 від 07.02.2018 та додатковою угодою № 5 від 01.03.2019 до нього платежі за послуги "Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані, з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням" є витратами Позивача, які були компенсовані експедитору згідно договору транспортного експедирування № VERTICAL/2018 від 25.06.2018.
Враховуючи викладене, колегія суддів констатує, що саме позивач є кінцевим споживачем спірних послуг відповідача з подачі й забирання вагонів на малодіяльні вантажні станції і саме на нього покладено обов`язок зі сплати вартості таких послуг. У свою чергу, ТОВ «ТЕП «Вертикаль» є лише посередником між позивачем та відповідачем при відправленні Позивачем вантажу залізничним транспортом з малодіяльних станцій Беспалівка, Кислівка, Сагайдак. Тож саме позивач внаслідок вчинення відповідачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції поніс необґрунтовані витрати на оплату спірних послуг на загальну суму 469 688,85 грн. (з ПДВ).
Враховуючи викладене в сукупності, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем доведено наявність всіх складових елементів для відшкодування шкоди з відповідача, а отже обґрунтовані є доводи позивача, що АТ "Українська залізниця" завдано йому шкоду, яка відповідно до ст. 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підлягає відшкодуванню у подвійному розмірі, а саме 939 377,70 грн (469 688,85 грн х 2 = 939 377,70 грн).
За таких обставин, суд першої інстанції інстанції дійшов вірного висновку про необхідність задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" повністю.
Інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваних рішень в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених у апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скаргзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 по справі №910/10229/25, за наведених скаржником доводів та в межах апеляційної скарги. 

Розподіл судових витрат
Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 по справі №910/10229/25 – залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 по справі №910/10229/25 – залишити без змін.
3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Акціонерним товариством "Українська залізниця".
4. Матеріали справи №910/10229/25 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст складено та підписано 13.03.2026.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко 

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім