ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року	Львів	Справа № 500/1968/25 пров. № А/857/34424/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Носа С.П., 
суддів Кухтея Р.В., Шевчук С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року у справі №500/1968/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
суддя у І інстанції Подлісна І.М.,
час ухвалення рішення не зазначено,
місце ухвалення рішення м. Тернопіль,
дата складення повного тексту рішення 18 липня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі – ГУ ПФУ в Тернопільській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі – ГУ ПФУ у Вінницькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі – ГУ ПФУ в Житомирській області), у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 06.02.2025 №192450008070 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 14.02.2025 №192450008070 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Житомирській області від 21.02.2025 №192450008070 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
- зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до страхового стажу, що враховується при призначенні, виплаті та перерахунку пенсії, період трудової діяльності: з 15.09.1989 по 06.10.1990 в колгоспі «Таврія» с. Роздол Михайлівського району Запорізької області; період трудової діяльності з 19.10.1990 по 03.04.1995 в колгоспі «Червоний партизан» смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області; період навчання у Мелітопольському інституті механізації сільського господарства за спеціальністю «Механізація сільського господарства» з 1982 по 1989 роки (з перервою на військову службу з 16.05.1983 по 30.05.1985 р).
В обгрунтування позову зазначено, що позивач звернувся до пенсійного органу щодо призначення пенсії за віком. Страховий стаж позивача становить 40 років 1 місяць 28 днів відповідно до страхових даних, вказаних в електронному кабінеті ОСОБА_1 на сайті Пенсійного фонду України. Проте, ГУ ПФУ в Тернопільській області в листах від 06.02.2025, 14.02.2025 та від 24.02.2025, підготовлених ГУ ПФУ в Вінницькій області та ГУ ПФУ в Житомирській області, повідомило позивача, що відповідно до поданої ним заяви для призначення пенсії по віку відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю страхового стажу. Позивач вважає дані рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки порушують його конституційне право на соціальний захист.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року адміністративний позов було задоволено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач ГУ ПФУ в Житомирській області, який у своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу позивача не зараховано: періоди роботи з 15.09.1989 по 06.10.1990, з 19.10.1990 по 03.04.1995, згідно трудової книжки колгоспника від 16.09.1989 № НОМЕР_1 , оскільки інформація про встановлений та відпрацьований мінімум в громадському господарстві не завірено належним чином, а саме відсутні номера та дата документу та печатка підприємства. Довідка про фактичне відпрацювання та встановлення мінімуму трудової участі в громадському господарстві відсутня; період навчання з 01.09.1982 по 24.06.1989, згідно диплому від 24.06.1986 № 879855, оскільки період навчання перетинається з періодом проходження військової служби; періоди навчання, згідно довідки від 29.10.2024 № 15/311, оскільки відсутні дати та накази зарахування, відрахування та поновлення на навчання. Таким чином, за наданими документами та згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку страховий стаж становить 29 років 10 місяців 11 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. Вважає, дії Управління правомірними та вмотивованими.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 29.01.2025, після досягнення 60-річного віку, ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу щодо призначення пенсії за віком. Страховий стаж позивача становить 40 років 1 місяць 28 днів відповідно до страхових даних, вказаних в електронному кабінеті ОСОБА_1 на сайті Пенсійного фонду України.
Проте, ГУ ПФУ в Тернопільській області в листах від 06.02.2025, 14.02.2025 та від 24.02.2025, підготовлених ГУ ПФУ у Вінницькій області та ГУ ПФУ в Житомирській області, повідомило позивача, що відповідно до поданої ним заяви для призначення пенсії по віку відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю страхового стажу.
Зокрема, за доданими документами до страхового стажу позивача не зараховано:
- періоди роботи позивача в колгоспах згідно з записами в трудовій книжці колгоспника НОМЕР_2 , дата заповнення 16.09.1989, з 15.09.1989 по 06.10.1990, з 19.10.1990 по 03.04.1995, оскільки записи про встановлені та фактично відпрацьовані в колгоспах річні мінімуми трудової участі внесені не коректно, а саме відсутня повна дата документу на основі чого внесено відповідні записи. Зазначені періоди роботи потрібно підтвердити уточнюючими довідками в порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637;
- період навчання з 01.09.1982 по 24.06.1989, згідно диплому НОМЕР_3 , оскільки перетинається з періодом проходження військової служби; згідно уточнюючої довідки №15/311 від 29.10.2024 про вищевказаний період навчання, оскільки відсутні дати та накази про зарахування, відрахування та поновлення на навчання.
При цьому, ГУ ПФУ в Житомирській області в листі від 21.02.2025 та ГУ ПФУ у Вінницькій області вказали, що страховий стаж позивача становить 29 років 10 місяців 11 днів. Натомість, відповідач ГУ ПФУ у Вінницькій області при перевірці аналогічних документів позивача, вказало його страховий стаж - 34 роки 7 місяців 20 днів. Тобто, при перевірці одних і тих же документів ОСОБА_2 ГУ ПФУ у Вінницькій області врахувало різний страховий стаж, що свідчить про упереджену та необґрунтовану позицію відповідачів.
Вважаючи прийняті рішення про відмову у призначенні йому пенсії протиправними, позивач звернувся з цим позовом до адміністративного суду.
Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09.07.2023 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон №1058-IV).
Частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
Як визначено частиною 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж – період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до абзацу першого частини 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Так, за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, то враховується час роботи за фактичною тривалістю, якщо ж виконував встановлений мінімум трудової участі або не виконував з поважних причин, то зараховується весь період роботи.
Порядок ведення трудових книжок колгоспників був врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 (далі - Основні положення).
Відповідно до пунктів 1, 2, 5, 6 Основних положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу. До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання. Всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.
Законодавством встановлений взірець трудової книжки колгоспника, відповідно до якого у розділі IV “Відомості про роботу” вказуються відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис, а в розділі V “Трудова участь у громадському господарстві” - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі – Порядок № 637), трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Апеляційним судом встановлено, що 15.09.1989 позивача прийняли в члени колгоспу “Таврія” Михайлівського району Запорізької області на підставі протоколу №9 від 16.09.1989.
06.10.1990 ОСОБА_1 звільнено з членів колгоспу “Таврія” Михайлівського району Запорізької області на підставі протоколу №12 від 01.10.1990.
19.10.1990 позивач прийнятий в члени колгоспу “Червоний партизан” Михайлівського району Запорізької області на підставі протоколу №11 від 27.11.1990.
03.04.1995 ОСОБА_1 переведений на роботу в Михайлівський виконком селищної ради народних депутатів на підставі протоколу №3 від 31.03.1995.
Записи про прийняття на роботу та звільнення засвідчені підписами уповноважених осіб та скріплені печатками колгоспів.
Станом на час початку ведення трудової книжки позивача порядок ведення трудових книжок регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162 (далі - Інструкції №162). 
Відповідно до абзацу 1 пункту 1.1 глави 1 Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.
Як передбачено пунктом 2.3 глави 2 Інструкції №162, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу чи звільнення, а також нагороди і заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видачі наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні - в день звільнення і повинні чітко відповідати тексту наказу (розпорядженню). Записи проводяться арабськими цифрами (число та місяць двозначними). 
За змістом абзаців першого-третього пункту 2.13 Інструкції №162 у графі 3 розділу “Відомості про роботу” у виді заголовка пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: “Прийнятий або призначений в такий-то цех, відділ, підрозділ, ділянку, виробництво” із зазначенням їх конкретного найменування, а також найменування роботи, професії або посади і присвоєного розряду.
Відповідно до пунктів 2.25, 2.26 Інструкції №162 записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.
При звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження і заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи в даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (абзац перший пункту 4.1.Інструкції № 162).
Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі – Інструкція №58). При цьому, Інструкція №58 містить такі ж положення щодо внесення записів про трудову діяльність працівника.
Згідно із пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка.
Як слідує з довідки Державного архіву Запорізької області від 14.01.2025 №05-07/Д-3272 у протоколах засідань правління та зборів уповноважених членів колгоспу “Таврія” с. Роздол Михайлівського району Запорізької області за 1989-1991 роки значиться ОСОБА_1 , а саме:
- зав. майстерні, розглядалася доповідна від 20 жовтня 1989 р. (протокол засідання правління від 02 листопада 1989 р. №12);
- зав. майстерні (протокол засідання правління від 29 січня 1990 р. №1);
- затверджений штатний розклад, покладені обов`язки інженера з експлуатації машинно-тракторного парку, обов`язки зав. майстерні, покладені на іншу особу (протокол засідання правління від 30 березня 1990 р. №3);
- надана відпустка за 1990 р. з 16 липня 1990 р. по 30 липня 1990 р., обов`язки зав. майстерні покладені на іншу особу (протокол засідання правління від 31 липня 1990 р. №8);
- зав. майстерні, на заяву про звільнення з членів колгоспу з 30 серпня 1990 р. прийнято рішення: рекомендовано зборам уповноважених надати дозвіл на вихід з колгоспу після відпрацювання у господарстві не менше 3 місяців (протокол засідання правління від 04 вересня 1990 р. №11);
- наданий дозвіл на вихід з колгоспу від 03 вересня 1990 р. (протокол звітних зборів уповноважених від 23 лютого 1991 р. №1).
Документи з особового складу (в тому числі особові рахунки, книги обліку вихододнів) колгоспу “Таврія” с. Роздол Михайлівського району Запорізької області за 1989-1990 роки на зберігання до Державного архіву Запорізької області не надходили, у зв`язку з чим надати архівну довідку про кількість фактично відпрацьованих вихододнів на ОСОБА_1 не має можливості.
Відповідно до довідки Державного архіву Запорізької області від 14.01.2025 №05- 07/Д-3273, у протоколах засідань правління та зборів уповноважених членів колгоспу “Червоний партизан” смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області за 1990-1995 роки значиться ОСОБА_1 :
- рекомендований до прийому в члени колгоспу в якості інженера з експлуатації МТП з 19 жовтня 1990 року (протокол засідання правління від 27 листопада 1990 р. №11);
- затверджені протоколи засідань правління про прийом та вихід з членів колгоспу за 1990 р., списки відсутні (протокол звітно-виборчих зборів уповноважених від 16 лютого 1991 р. №1);
- надана відпустка за 1991 р. з 09 грудня 1991 року (протокол засідання правління від 25 грудня 1991 р. №12);
- обраний до складу комісії зі списання основних засобів (протокол загальних зборів від 15 лютого 1992 р. №1);
- надана відпустка за 1992 р. з 19 серпня 1992 року (протокол засідання правління від 24 вересня 1992 року №9);
- призначений на посаду “и.о. гл. Инженера колхоза” з 23 січня 1993 р. (протокол загальних зборів від 23 січня 1993 р. №1);
- “гл. инженер, гл. инженер к-за” (протоколи засідань правління від 18 травня 1993 року №5, від 13 липня 1993 р. №7, протокол загальних зборів від 21 серпня 1993 р. №4);
- надана відпустка за 1993 р. з 01 листопада 1993 р. (протокол засідання правління від 25 листопада 1993 р. №11);
- затверджений на посаді “гл. инженера”, обраний до складу комісії зі списання основних засобів на посаду голови комісії (протокол загальних зборів від 26 лютого 1994 року №1);
- “гл. инженер к-за” (протокол засідання правління від 31 травня 1994 р. №3);
- надана відпустка за 1994 р. (протокол засідання правління від 28 серпня 1994 р. №6);
- рекомендовано зборам уповноважених надати дозвіл на вихід з членів колгоспу з 03 квітня 1995 року (протокол засідання правління від 29 липня 1995 р. №3).
Документи з особового складу (в тому числі особові рахунки, книги обліку вихододнів) колгоспу “Червоний партизан” смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області за 1990-1995 роки на зберігання до Державного архіву Запорізької області не надходили, у зв`язку з чим надати архівну довідку про кількість фактично відпрацьованих вихододнів на ОСОБА_1 немає можливості.
Також у трудовій книжці позивача є записи стосовно трудової участі в громадському господарстві, зокрема, про виконання річного мінімуму трудової участі в господарстві та встановлений мінімум трудової участі на рік. Так, на сторінках 18-20 трудової книжки є такі записи: рік/ прийнятий колгоспом трудовим мінімум/виконання річного мінімуму/ причина невиконання трудового мінімуму участі в громадському господарстві/ підстава для внесення запису: 1. 1989/80/88, 2. 1990/210/250, 3. 1990/55/59, 4. 1991/260/286, 5. 1992/260/279, 6. 1993/260/283, 7. 1994/260/277, 8. 1995/260/69.
При цьому судом встановлено, що кожного року позивач в повній мірі виконував прийнятий колгоспом трудовий мінімум. У 1995 році ОСОБА_1 не виконав в повному обсязі встановлений трудовий мінімум у зв`язку з переведенням у квітні на роботу в Михайлівський виконком селищної ради народних депутатів.
Записи скріплені печаткою колгоспу. Будь-яких виправлень чи неточностей вищевказані записи трудової книжки колгоспника не містять.
Як передбачено пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 “Про трудові книжки працівників”, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
При цьому, апеляційний суд погоджується з твердженням суду першої інстанції, що певні недоліки трудової книжки не можуть бути підставою для виключення певного періоду роботи з трудового стажу позивача.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач не може нести відповідальність за правильність та належний порядок ведення та заповнення трудової документації, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист та вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.
Щодо незарахування ГУ ПФУ у Вінницькій області до страхового стажу позивача періоду його навчання з 01.09.1982 по 24.06.1989, згідно диплому НОМЕР_3 , з підстав перетину з періодом проходження військової служби; згідно уточнюючої довідки №15/311 від 29.10.2024 року про вищевказаний період навчання, з підстави відсутності дат та наказів зарахування, відрахування та поновлення на навчання, апеляційний суд зазначає наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, позивачем разом із заявою про призначення пенсії було надано копію диплому серії НОМЕР_3 , відповідно до якого ОСОБА_1 в 1982 році вступив до Мелітопольського інституту механізації сільського господарства і в 1989 році закінчив повний курс названого інституту. Довідкою Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного від 29.10.2024 №15/311 підтверджено, що ОСОБА_1 навчався у Мелітопольському інституті механізації сільського господарства з 1982 по 1989 роки (з перервою на військову службу в лавах збройних сил СРСР в період з 16.05.1983 по 30.05.1985) за спеціальністю “Механізація сільського господарства” денної форми навчання.
Відповідно до довідки Департаменту освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації від 24.12.2024 №185/03.2-10/Д правонаступником Мелітопольського інституту механізації сільського господарства є Таврійський державний агротехнологічний університет імені Дмитра Моторного. Через тимчасову окупацію м. Мелітополя Запорізької області доступ до архівних документів Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного втрачено, що виключає можливість надання запитуваної інформації щодо підтвердження факту отримання вищої освіти у зазначеному закладі освіти.
А тому слід погодитись з думкою суду першої інстанції, що позивачем надано достатньо доказів, що підтверджують його навчання на денній формі в Мелітопольському інституті механізації сільського господарства.
Пунктом «д» частини 3 статті 56 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
За положенням пункту 8 Порядку №637, період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Згідно пункту 23 Порядку №637, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).
Диплом серії НОМЕР_3 та довідка Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного від 29.10.2024 №15/311 підтверджують той факт, що позивач закінчив повний курс навчання у Мелітопольському інституті механізації сільського господарства за спеціальністю “Механізація сільського господарства”.
Таким чином апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій пенсійного органу щодо незарахування до страхового стажу спірних періодів роботи позивача.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, відтак рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення. 
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року у справі №500/1968/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук