номер провадження справи 5/6/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2026 Справа № 908/3965/25
м. Запоріжжя Запорізької області 

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Шельбухової В.О., розглянувши матеріали справи

За позовом: Акціонерного товариства “ІНСТИТУТ ТИТАНУ” (пр. Соборний, буд.180, м.Запоріжжя, 69035; код ЄДРПОУ 00201081)
До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький титано-магнієвий комбінат” (вул. Теплична, буд. 18, м. Запоріжжя, 69600; код ЄДРПОУ 38983006)
про стягнення 446 995,96 грн., 

Без виклику представників сторін

СУТНІСТЬ СПОРУ:

30.12.2025 через підсистему “Електронний суд” ЄСІКС до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства “ІНСТИТУТ ТИТАНУ” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький титано-магнієвий комбінат” про стягнення 446 995,96 грн. 
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2025 справу №908/3965/25 розподілено судді Проскурякову К.В.
Ухвалою суду від 05.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/3965/25 в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи. Присвоєно справі номер провадження – 5/6/26 та вирішено розгляд справи по суті розпочати з 03.02.2026.
06.03.2026 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Хід судового процесу фіксувався шляхом складання протоколу судового засідання, який долучений до матеріалів справи.
Статтею 248 ГПК України визначено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
З позовної заяви вбачається, що заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором підряду №01.03-22 ПСЛ від 24.05.2022 в сумі 446 995,96 грн. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 525, 526, 901, 903 Цивільного кодексу України, позивач просить суд позов задовольнити.
Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Відповідно до бази даних «Діловодство спеціалізованого суду» Господарського суду Запорізької області Товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький титано-магнієвий комбінат” має зареєстрований електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС.
З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 05.01.2026 про відкриття провадження у справі №908/3965/25 направлена до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС - ТОВ «ЗТМК» та відповідач отримав вказану ухвалу – 06.01.2026, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа.
Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи №908/3965/25 в суді.
Станом на 06.03.2026 відповідач запропонований ухвалою суду від 05.01.2026 письмовий відзив на позовну заяву та додані до нього документи, на адресу суду не надіслав, а також й доказів повної або часткової оплати суми, заявленої позивачем до стягнення, отже своїми правами, передбаченими статтями 42, 46 ГПК України, не скористався.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Згідно вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Статтею 114 ГПК України визначено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.
Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.
Розглянувши та дослідивши матеріали справи без виклику представників сторін, суд
ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 24.05.2022 між Акціонерним товариством «Інститут титану» (далі – Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (далі – Замовник) укладено Договір № 01.03-22 ПСЛ (далі - Договір), згідно з пунктом 1.1. якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується протягом травня-грудня 2022 року надати (код ДК 021:2015 - 98110000-7) послуги підприємницьких організацій (послуги з передпродажної підготовки губчастого титану до зазначеного фракційного складу) (далі - Сировина), марка та фракційний склад зазначені у Специфікації № 1, № 2, у готову продукцію - титан губчастий, марка та фракційний склад зазначені у Специфікації №1, №2 (далі - Товар), а Замовник зобов`язується прийняти Товар і оплатити надані послуги (далі - Послуги). 
Найменування (номенклатура, асортимент), кількість Товару та Сировини зазначені у Специфікації №1, №2, які є невід`ємною частиною цього Договору. (п. 1.2. Договору)
Згідно умов пунктів 2.1., 3.1., 3.2, 3.3 Договору Виконавець повинен передати (поставити) Замовнику Товар, якість якого відповідає умовам, вказаним у Специфікації № 1, № 2, що є невід`ємною частиною цього Договору. Замовник здійснює 100% попередню оплату за послуги, що замовляє на кожен наступний місяць згідно Договору, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця. Форма розрахунків: шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця. Оплата виконується на підставі рахунку Виконавця. При кінцевому розрахунку до рахунку додається Акт наданих послуг, податкова накладна.
Згідно з пунктами 4.2., 4.3. Договору вартість послуг з переробки Сировини у Товар зазначена у Специфікації №1, №2 до цього Договору на наступних умовах поставки (відповідно до міжнародних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс 2020): сировина та пакувальна тара – СРТ підприємство Виконавця; Товар – EXW підприємство Виконавця; сировина яка не дробиться - EXW підприємство Виконавця.
Відповідно до пункту 4.3. Договору заставна ціна на Сировину і вартість послуг наведені у Специфікації №1, №2 до цього Договору і можуть бути переглянуті Сторонами протягом терміну дії Договору у разі зміни цін на Сировину, матеріали та енергоносії.
У відповідності до п. 5.2. - п. 5.4. Договору, Сировина поставляється Замовником на умовах: СРТ підприємство Виконавця. Товар постачається Виконавцем на умовах: ЕХW підприємство Виконавця. Сировина яка не дробиться і утворюється при переробці Сировини поставляється Виконавцем на умовах: ЕХW підприємство Виконавця. Сировина, що не дробиться і утворюється при переробці Сировини, повертається Замовнику по мірі накопичення. Остаточний термін повернення погоджується Сторонами додатково протягом дії договору.
Вартість послуг з переробки Сировини у Товар зазначена у Специфікації № 1, № 2 до цього Договору на наступних умовах поставки (відповідно до міжнародних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс 2020): Сировина та пакувальна тара СРТ підприємство Виконавця; Товар - EXW підприємство Виконавця; Сировина яка не дробиться - ЕХW підприємство Виконавця. Сировина, що не дробиться і утворюється при переробці Сировини, повертається Замовнику по мірі накопичення. Остаточний термін повернення погоджується Сторонами додатково протягом дії Договору. 
У Специфікаціях № 1, 2 Додатку №1 до Договору Сторонами Договору було встановлено та деталізовано: Сировина (із зазначенням фракції) - Титан губчастий (-30+0), (-30+10), (-25+12) мм; Товар (із зазначенням фракції) - Титан губчастий (-5+0), (-5+1), (-5+2), (- 3+0), (-3+1), (-4+2), (- 2+0), (-1+0), (-1,6+0,04) мм; Кількість Сировини та Товару – 200 т., відповідно; Строки постачання Сировини та Товару – з 01.05.2022 р. по 31.12.2022 р.; Ціна переробки 1 тони Товару – 15 040 грн. без ПДВ; Якісні характеристики Сировини та Товару відповідно до марки титану губчастого. 
Згідно Специфікацій № 1, № 2 у Додатку №1 до Договору Сторонами Договору встановлено, що ціна послуг за переробку Сировини у Товар складає 15 040,00 грн. (без ПДВ) за 1 тону Товару. 
Крім того, п. 7 Специфікацій № 1, № 2 у Додатку №1 до Договору Сторони Договору визначили, що безповоротні втрати та залишки які не дробляться при переробці Сировини в Товар є наступними: - Титан губчастий згідно ДСТУ 3079-95 (ГОСТ 17746-96) для фракції (-30+0), (-30+10), (-25+12) мм: безповоротні втрати - не більше 1,3 % від маси Сировини, яка надійшла у переробку; залишок, який не дробиться - не більше 15,44% від маси Сировини, яка надійшла у переробку - Титан губчастий згідно ДСТУ 3079-95 (ГОСТ 17746-96) для фракції (-12+5), (-12+2), (- 12+0), (-10+2), (-7+2), (-7+0), (-5+0), (-5+1), (-5+2), (-4+2), (-3+0), (-3+1) та (-2+0) мм: безповоротні втрати - не більше 1,03% від маси Сировини, яка надійшла у переробку; залишок який не дробиться - не більше 4,63 % від маси Сировини, яка надійшла у переробку.
Відповідно до п.6.1.1. Договору Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги.
Неналежне виконанням Відповідачем зобов`язань за вказаним договором стало підставою для звернення Позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства суд при прийнятті рішення враховує наступне.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є договір.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За приписами статті 629 ЦК України – договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Строком договору, відповідно до ст. 631 ЦК України, є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. 
Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). 
Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у встановлений строк. 
Судом встановлено, що на виконання умов вказаного договору Позивачем за період з червня по серпень 2022 року відповідно до поставлених Відповідачем обсягів Сировини зобов`язання за Договором було виконано у повному обсязі та надані Замовнику наступні послуги: 
- переробка поставленої Замовником Сировини у кількості 90,269 т. 
За результатами переробки поставленої Відповідачем Сировини: 
- Позивачем поставлено, а Відповідачем прийнято Товару у кількості 76,150 т.;
- Позивачем повернуто, а Відповідачем прийнято Сировину, що не підлягає переробці, у кількості 13,338 т., без врахування передбачених Договором технологічних втрат Сировини у кількості 0,781 т. 
Факти надання Позивачем послуг у повному обсязі, належної якості та обсяги наданих Позивачем послуг підтверджується складеними та підписаними сторонами Договору Актами результатів переробки Сировини від 01.07.2022 р., 01.08.2022 р., 10.08.2022 р. 
Також відповідно до умов Договору Позивачем було видано Відповідачу для оплати наданих послуг наступні Рахунки-фактури на загальну суму 1 388 450,69 грн. (з ПДВ): Рахунок-фактура № СФ-0000120 від 07.06.2022 р. на суму 401 189,00 грн. (з ПДВ); Рахунок-фактура № СФ-0000164 від 23.06.2022 р. на суму 148 462,84 грн. (з ПДВ); Рахунок-фактура № СФ-0000169 від 06.07.2022 р. на суму 401 098,75 грн. (з ПДВ); Рахунок-фактура № СФ-0000194 від 28.07.2022 р. на суму 437 700,10 грн. (з ПДВ). 
На підставі вказаних вище Рахунків-фактур Відповідачем здійснені часткові оплати за надані послуги, що підтверджується банківськими виписками щодо надходження коштів за Договором від Відповідача на рахунок Позивача впродовж періоду часу з 14.07.2022 року по 05.08.2025 року в загальній сумі 941 454, 73 грн. наступним чином: 14.07.2022 - 87 928,41 грн., 19.07.2022 - 100 000,00 грн., 29.07.2022 - 300 000,00 грн., 03.08.2022 - 98 811,00 грн., 03.08.2022 - 101 189,00 грн., 04.08.2022 - 49 651,84 грн., 04.08.2022 - 50 348,16 грн., 09.08.2022 - 73 640,40 грн., 12.12.2023 - 37 330,15 грн., 28.11.2024 - 29 196,68 грн., 20.03.2025 - 8 359,09 грн., 05.08.2025 - 5 000,00 грн. 
Отже Відповідачем частково виконані зобов`язання з оплати за надані послуги, а саме: сплачено у повному обсязі Рахунок-фактуру № СФ-0000120 від 07.06.2022 на суму 401 189,00 грн. (з ПДВ) та Рахунок-фактуру № СФ-0000164 від 23.06.2022 на суму 148 462,84 грн. (з ПДВ); частково у загальній сумі 391 802,89 грн. сплачено Рахунок-фактуру № СФ-0000169 від 06.07.2022 на суму 401 098,75 грн. (з ПДВ) (несплачений залишок становить 9 295,86 грн.); не сплачено Рахунок-фактуру № СФ-0000194 від 28.07.2022 на суму 437 700,10 грн. (з ПДВ).
Таким чином, в порушення умов п. 6.1.1. Договору Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати наданих Позивачем послуг належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед Позивачем за отримані послуги з переробки Сировини у Товар в сумі 446 995,96 грн. 
29.10.2025 АТ «Інститут титану» направив на поштову адресу Відповідача - ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» Вимогу за вих. № 103 від 29.10.2025 про погашення заборгованості за договором №01.03-22 ПСЛ від 24.05.2022 в сумі 446 995,96 грн. впродовж п`ятнадцятиденного строку з дати отримання вказаної вимоги, що підтверджується описом вкладення о цінного листа від 29.10.2025.
Зазначена Вимога отримана уповноваженим представником ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» - 04.11.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №R6 903 5000 1430 від 29.10.2025.
Однак, Відповідач на вказану вимогу відповіді Позивачу не надав, заборгованості за Договором №01.03-22 ПСЛ від 24.05.2022 в розмірі 446 995,96 грн. не сплатив.
Суд зазначає, що Відповідачем не надано належних та допустимих доказів погашення заборгованості за надані за Договором № 01.03-22 ПСЛ від 24.05.2022 послуги з передпродажної підготовки губчастого титану до зазначеного фракційного складу у готову продукцію - титан губчастий відповідної марки та фракційного складу в сумі 446 995,96грн., а отже заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).
Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
З огляду на викладене, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо сплати судового збору за подання цього позову до суду.
Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. 
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України “Про судовий збір”, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України “Про Державний бюджет України на 2025 рік” визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025 в розмірі 3 028,00 грн. 
Таким чином, судовий збір за розгляд позовної заяви в даній справі про стягнення 446 995,96 грн. складає: 446 995,96 грн. х 1,5 % = 6 704,94 грн.
При цьому, згідно із ч. 3 ст. 4 Закону України “Про судовий збір”, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. 
Отже, судовий збір у справі № 908/3965/25 повинен становити 5363,95 грн. (6704,94 грн. х 0,8 коеф.).
З матеріалів справи вбачається, що позивач за подання цього позову до суду сплатив суму судового збору в розмірі 6 704,94 грн., що підтверджується платіжними інструкціями №2964 від 15.12.2025 та №2884 від 21.11.2025, тобто у більшому розмірі, ніж передбачено положеннями Закону України «Про судовий збір». 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України “Про судовий збір”, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Таким чином, сума переплати судового збору в розмірі 1 340,99 грн. може бути повернута Позивачу за відповідним клопотанням щодо повернення зайво сплаченого судового збору.
Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 5 363,95 грн. 
Керуючись ст. ст. 76 – 79, 86, 129, 233, 236 – 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, – 
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький титано-магнієвий комбінат” (вул. Теплична, буд. 18, м. Запоріжжя, 69600; код ЄДРПОУ 38983006) на користь Акціонерного товариства “ІНСТИТУТ ТИТАНУ” (пр. Соборний, буд. 180, м.Запоріжжя, 69035; код ЄДРПОУ 00201081; банківські реквізити за стандартом IBAN - поточний рахунок в національній валюті НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ» МФО 334851) заборгованість за Договором № 01.03-22 ПСЛ від 24.05.2022 за послуги з передпродажної підготовки губчастого титану до зазначеного фракційного складу у готову продукцію - титан губчастий відповідної марки та фракційного складу в сумі 446 995 (чотириста сорок шість тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 96 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 5 363 (п`ять тисяч триста шістдесят три) грн. 95 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

У зв`язку з введенням графіків обмеження електропостачання у Господарському суді Запорізької області та відрядженням судді повний текст рішення складено та підписано 23.03.2026.

Суддя К.В.Проскуряков
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.