Справа № 347/2602/25
Провадження № 2/347/249/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої – судді   Кіцули Ю.С.,
секретаря    Сумарука І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою діяльністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в 
Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача.
09.12.2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.05.2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і  ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, – було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1551-2244 (далі-Кредитний договір), який разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого Кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений.
Позичальником було підписано договір одноразовим ідентифікатором чим підтверджено ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 18 000 грн.; строк кредитування – 300 днів; базовий період – 14 днів; комісія за видачу кредиту 20%, знижена % ставка – 0,90 % в день; стандартна % ставка: – 1,00 % за кожен день користування кредитом.
Без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди,Кредитний договір між Позивачем та Відповідачем не був би укладений, акредитні кошти не були би перераховані Відповідачу.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором. 
Станом на 21.10.2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить 57148 грн., а саме: заборгованість за кредитом – 18000 грн., заборгованість за нарахованими процентами – 26548 грн., заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК – 9000 грн. та заборгованість по комісії – 3600 грн.
У зв?язку із наведеним, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором №1551-2244 від 09.05.2025 року у розмірі 57148 грн., а також оплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.
Заяви, та клопотання учасників справи.
Представник позивача в судове засідання призначене для розгляду справи не з?явилася, однак до позовної заяви долучено клопотання директора ТОВ «Укр Кредит Фінанс», згідно якого справу просить розглядати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.17).
Відповідач в судове засідання не з?явилася, однак подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позов визнає частково, зокрема, тіло кредиту, але не визнає нараховані відсотки та комісію. Кредит брала на лікування дитини. Оскільки вона отримує мінімальну заробітну плату, то просила суд при винесенні рішення розстрочити заборгованість на 12 місяців. 
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 16.12.2025 року позовну заяву ТОВ «Укр Кредит Фінанс» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до судового розгляду на 02.02.2026 року.
02.02.2026 року у зв?язку із клопотанням відповідача судове засідання було відкладено на 05.03.2026 року.
Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, та щодо часткового задоволення позову не заперечила, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом установлено, що 09.05.2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1551-2244 продукту «МахіKasa», який позичальником було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), а кредитором засвідчено кваліфікованим електронним підписом директора кредитодавця із позначкою часу, що підтверджується його копією (а.с.23-44).
Згідно п.2.1, п.2.2 та п.4.1 вказаного договору, Кредитодавець відкрив для позичальника не відновлювану кредитну лінію та надав грошові кошти у розмірі 18000 грн. на умовах строковості, зворотності та платності для задоволення особистих потреб позичальника (а.с.24-26). 
Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту, а процентна ставка є фіксованою (п.4.3 Договору). Позичальнику на умовах вказаних у цьому договорі (програма лояльності), може надаватись можливість скористатися Кредитом за зниженою процентною ставкою (а.с.27). 
Також, згідно п.4.4, 4.6, 4.10 Договору, базовий період складає 14 календарних днів, стандартна процентна ставка становить 1,00% за кожен день користування кредитом, строк кредитування 300 календарних днів, дата повернення кредиту 04.03.2026 року.
Відповідно до п.5.1 позичальник зобов?язався повертати кредит у останні дні останніх з восьми базових періодів строку кредитування згідно Графіку платежів за Договором за зниженою ставкою (Додаток №2), шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у правилах. Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування суми грошових коштів у повному розмірі виданого кредиту на банківський рахунок кредитодавця (а.с.29).
Водночас пунктами 4.10 та 10.1 договору передбачено, що проценти нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування ним з дати видачі до дати фактичного повного повернення, а саме: 1,50 % на день протягом перших 180 календарних днів; 1,18 % на день з 181-го дня і до закінчення строку дії Договору або фактичного повернення кредиту.
Відповідно до п.12.21 Договору, невід`ємною частиною цього Договору є додатки: Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України за умови застосування зниженої процентної ставки у розмірі 0,90% на день та стандартної процентної ставки у розмірі 1,00% на день(а.с.44), які відповідач ОСОБА_1 09.05.2025 року підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Згідно копії Довідки про перерахування суми кредиту №1551-2244 від 09.05.2025 року виданої ТОВ «Укр Кредит Фінанс» Лудчак А.П. – видача коштів за вказаним кредитним договором здійснювалося за допомогою системи EasyPay, номер платіжної карти № НОМЕР_1 , 09.05.2025 року у сумі 18000 грн.(а.с.45).
Відповідно до копії Листа про надання інформації/документів за №7/16986 від 24.10.2025 року наданої позивачу ТОВ «ФК «Контрактовий Дім», вказаним товариством підставі договору №02/06/2020 від 01.06.2020 року, - було здійснено переказ грошових коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів EasyPay, серед інших, 09.05.2025 року на картку отримувача НОМЕР_1 у сумі 18000 грн. (зворот а.с.46). 
Згідно копії Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів продукту «МахіKasa»встановлено основні положення та правила надання кредиту в ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (а.с.48-51).
Згідно копії Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором №1551-2244 (Графік платежів за Договором) за умови застосування зниженої процентної ставки та стандартної процентної ставки, встановлено дати, суми та порядок погашення кредиту за умови застосування зниженої і стандартної процентної ставок (а.с.52-54).
Згідно копії Розрахунку заборгованості за договором №1551-2244 від 09.05.2025 року станом на 21.10.2025 року, - загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором становить 57148 грн., з яких: основний борг – 18000 грн., залишок відсотків – 26548 грн., залишок відсотків за ст.625 ЦК України – 9000 грн., залишок комісій – 3600 грн. (а.с.55-59).
28.10.2025 року за №1551-2244/в позивачем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було надіслано позичальнику ОСОБА_1 . Вимогу про усунення порушень умов Договору №1551-2244 від 09.05.2025 року шляхом сплати нею протягом 30 календарних днів заборгованості у розмірі 57148 грн. (а.с.60). 
Зміст спірних правовідносин.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_1 ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (ТОВ «Укр Кредит Фінанс») за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), ЗУ «Про фінансові послуги та фінансові компанії»,ЗУ « Про електронну комерцію», ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Згідно положень ст.9 ЗУ «Про фінансові послуги та фінансові компанії» - договір про надання фінансової послуги (крім договору, предметом якого є послуга з торгівлі валютними цінностями або виконання платіжної операції, якщо зобов`язання за відповідними правочинами повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення) укладається виключно в письмовій формі з дотриманням вимог Цивільного кодексу України, встановлених до письмової форми правочину: 1) у паперовій формі; або 2) у формі електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; або 3) у порядку, передбаченому законодавством України про електронну комерцію.
У разі недотримання письмової форми договору про надання фінансової послуги, якщо така форма договору передбачена цією частиною, такий договір є нікчемним.
Примірник договору про надання фінансової послуги, укладеного у паперовій формі, а також додатки до нього (за наявності) надаються надавачем фінансових послуг (посередником) споживачу одразу після його підписання сторонами. Відправлення та одержання примірника договору, укладеного у формі електронного документа, та додатків до нього (за наявності) здійснюються у погоджений клієнтом спосіб, зазначений у договорі про надання фінансової послуги, у порядку, передбаченому Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг" або Законом України "Про електронну комерцію".
У разі якщо договір про надання фінансової послуги укладається шляхом приєднання, він складається з публічної частини договору та індивідуальної частини договору, у тому числі у вигляді заяви про приєднання, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому.
Публічна частина договору про надання фінансових послуг оприлюднюється та повинна бути доступною для ознайомлення клієнтів на веб-сайті (веб-сторінці) надавача фінансових послуг, включаючи його мобільну версію, і надається клієнту в момент підписання договору у спосіб, обраний ним із запропонованих надавачем фінансових послуг, який дає змогу встановити дату надання такого договору, з використанням контактних даних, зазначених клієнтом. Усі редакції публічної частини договору повинні зберігатися на веб-сайті (веб-сторінці) надавача фінансових послуг із зазначенням строку їх дії у порядку та протягом строку, встановлених нормативно-правовими актами Регулятора, але не менше трьох років з дати припинення дії останнього з договорів у відповідній редакції. Дія положень цього абзацу не поширюється на процес надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою, функціональні можливості якого дають змогу ознайомити клієнта з публічною частиною договору про надання фінансових послуг на екрані такого платіжного пристрою.
Індивідуальна частина договору повинна містити інформацію, передбачену частиною другою цієї статті, у тому числі шляхом посилання на відповідні умови, викладені у публічній частині договору. Якщо індивідуальна частина договору укладена в паперовій формі, примірник індивідуальної частини та додатки до неї (за наявності) надаються клієнту одразу після підписання договору.
Надання клієнту примірника індивідуальної частини договору, укладеної у формі електронного документа, та додатків до неї (за наявності) здійснюється у погоджений клієнтом спосіб, зазначений у договорі про надання фінансової послуги, у порядку, передбаченому Законом України"Про електронні документи та електронний документообіг" або Законом України"Про електронну комерцію".
Договори, передбачені пунктом 3частини першої цієї статті, укладаються у порядку, встановленому Законом України"Про електронну комерцію", з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). 
Якщо інше не передбачено законом або договором, електронний документ (повідомлення) вважається отриманим суб`єктом електронної комерції у момент, коли такий документ (повідомлення) отриманий інформаційно-комунікаційною системою суб`єкта – ч.2 ст.16 Закону України «Про електронну комерцію».
Статтею 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Кваліфікована електронна печатка має презумпцію цілісності електронних даних і достовірності походження електронних даних, з якими вона пов`язана.
Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Таким чином, суд доходить висновку, що будь який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.
Згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до приписів частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з положеннями частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до частини 1 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 09.05.2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua). Відповідно до умов договору відповідач отримала кредит у розмірі 18000 гривень, строк кредитування 300 днів: базовий період – 14 днів; дата повернення (виплати) кредиту – 04.03.2026 року.
В свою чергу, позичальник зобов?язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов?язки, передбачені договором. 
Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов?язання та договір.
Всупереч умов укладеного договору, ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку становить: 57148 грн., з яких: основний борг – 18000 грн., залишок відсотків – 26548 грн., залишок відсотків за ст.625 ЦК України – 9000 грн., залишок комісій – 3600 грн.
Щодо стягнення суми комісії.
З приводу стягнення з позичальника на користь кредитора суми комісії Верховний Суду своїй постанові від 08.05.2024 року у справі №461/2735/23 провадження №61-16948св23, резюмував наступне: «У справі, яка переглядається, сторони у пункті 1.5 кредитного договору встановили комісію, як «плата за обслуговування кредитної заборгованості». Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, що й було домовлено сторонами у кредитному договорі від 18 березня 2021 року, тому доводи касаційної скарги, є безпідставними, а суди дійшли правильних висновків про те, що без оплати всієї суми боргу, у тому числі основного боргу, відсотків та комісій, кредитний договір не може бути припинений».
Як зазначено у п.4.7 Договору №1551-2244 від 09.05.2025 року, сторони погодили комісію за видачу кредиту у розмірі 20% від суми кредиту, що дорівнює 3600 грн., яка нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, тому така підлягає стягненню на користь позивача (а.с.27).
Щодо вимоги позивача про стягнення суми неустойки (проценти річних на підставі ст.625 ЦК України).
Звертаючись до суду із позовом, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за неустойкою зазначеною ним у розрахунку заборгованості як проценти річних на підставі ст.625 ЦК України, за вказаним кредитним договором у розмірі 9000 грн.
В обґрунтування правомірності такої вимоги посилався на ч.1 ст.625 ЦК України, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а також на виключення норми, яка передбачала списання кредиторами штрафних санкцій під час дії воєнного стану, а саме пункту 6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» змінами внесеними Законом України №3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023 року. А тому на підставі вказаних змін, за договорами укладеними з 24.01.2024 року, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань.
Однак, суд проаналізувавши норми чинного законодавства та судову практику у сфері кредитних правовідносин, доходить наступного висновку.
Так, відповідно до ч.1,2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов?язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.
В свою чергу, положенням п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На час розгляду справи в суді положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України є чинними.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України – основу цивільного законодавства України становить Конституція України.
Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу – ч.2 ст. 4 ЦК України.
Отже, частина друга статті 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів. До того ж такий спосіб вирішення колізії норм ЦК України з нормами інших законів - з констатацією пріоритету норм цього Кодексу над нормами інших законів підтримувався як Конституційним Судом України (Рішення від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012), так і Верховним Судом України (постанови від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13, від 16 грудня 2015 у справі №6-2023цс15). Вказане узгоджується і з правовою позицією, висловленою у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19 (пункт 69)).
Окрім того, Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №706/68/23 (провадження №61-8279св23) вказав, що з аналізу положень пункту 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення та статей 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, слід дійти висновку про те, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.
Таким чином, твердження позивача про те, що Законом України «Про споживче кредитування» дозволено застосування неустойки до кредитних договорів, що були укладені після 24 січня 2024 року, не спростовують того, що списання таких платежів кредитордавцем прямо встановлено в п.18 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.
Тобто, в даному випадку законодавством звільнено позичальника від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення своїх кредитних (боргових) зобов?язань.
А тому, з урахуванням викладеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки зазначеної позивачем у розрахунку заборгованості як проценти річних на підставі ст.625 ЦК України, є безпідставними.
Отже, від заявленої загальної суми заборгованості 57148 грн., яка заявлена позивачем до стягнення з відповідача, слід відняти суму неустойки (проценти річних на підставі ст.625 ЦК України), яка становить 9000 грн.
Таким чином, загальна сума заборгованості за вказаним договором становитиме 48148 грн., а саме: 18000 грн. – заборгованість за кредитом, 26548 грн. – проценти та 3600 грн. – комісія за надання кредиту.
Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №1551-2244 від 09.05.2025 року у розмірі 48148 грн.
Щодо розстрочення виконання судового рішення.
Як передбачено п.2 ч.7 ст.265 ЦПК України, у разі необхідності в резолютивній частині також вказується серед іншого, про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.
В свою чергу, нормами ч.1 ст.267 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Отже, враховуючи положення ст.267 ЦПК України та клопотання відповідача ОСОБА_1 заявлене у поданій нею до суду заяві від 05.03.2026 року щодо розстрочення заборгованості на 12 місяців у зв?язку з важким матеріальним становищем (мінімальною заробітною платою), суд вважає за можливе розстрочити їй виконання рішення суду строком на 12 місяців зі сплатою щомісячного платежу в розмірі 4012,33 грн. (48 148 : 12 = 4012,33 грн.).
Розподіл між сторонами судових витрат.
Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2040,87 грн. (48148 х 100% : 57148 = 84,25, 2422,40 : 100% х 84,25 = 2040,87 грн.).
На підставі статей 11, 207, 526, 549, 598, 599, 611, 626, 628, 633, 634, 638, 1049, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд –
у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою діяльністю «Укр Кредит Фінанс» (код ЄДРПОУ 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки 26, офіс407, м. Київ, 01133) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» – загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1551-2244 від 09.05.2025 року в розмірі 48 148 (сорок вісім тисяч сто сорок вісім) грн., з яких: заборгованість за кредитом – 18000 грн., заборгованість за нарахованими процентами – 26548 грн., а також судові витрати у розмірі 2040,87 грн. сплаченого судового збору.
Розстрочити ОСОБА_1 виконання судового рішення в частині стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» кредитної заборгованості в розмірі 48 148 гривень терміном на 12 місяців з дня набрання рішенням законної сили, шляхом сплати рівними частинами щомісячного платежу в розмірі 4012,33 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 10 березня 2026 року.

Суддя          Ю.С. Кіцула