МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2026 р. 	справа № 400/158/26 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідачів	ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , 	

про	визнання протиправним та скасування наказу в частині	

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - відповідач 2), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині призову позивача на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 . 
В обґрунтування своїх вимог позивач пояснив, що під час його примусової доставки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , він дооформлював документи на відстрочку. У зв`язку із відсутністю з собою будь-яких медичних документів, від проходження ВЛК він відмовився та фактично не проходив медичного огляду. Окрім іншого, позивач не отримував під особистий підпис направлення на проходження військово-лікарської комісії та не отримував під розпис повістку щодо призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби. Відтак, вважає призов на військову службу під час мобілізації було здійснено не в порядку діючого законодавства, протиправно та незаконно. 
Від відповідача 1 надійшов відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що 27.12.25 р. з поліцейським ВП № 1 МРУП ГУ НП в Миколаївській області, який перебував в складі групи оповіщення, до адміністративної будівлі ІНФОРМАЦІЯ_4 , прибув позивач як особа, яка порушила законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, для складення протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку із тим, що позивач в особливий період, в порушення ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не мав при собі військово-облікового документа ані в паперовому ані в електронному вигляді, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП. 27.12.25 р. відносно позивача складений протокол про адміністративне правопорушення. В той же день позивач був взятий на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_5 . 29.12.25 р. для позивача сформоване електронне направлення на проходження військово-лікарської комісії. 29.12.25 р. позивачем була пройдена військово-лікарська комісія. За результатами проходження військово-лікарської комісії була видана довідка № 2025-1229-1750-0095-0 від 29.12.25 р., де зазначено, що позивач є придатним до військової служби. Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 1124 від 29.12.25 р. позивач був призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період та відправлений до військової частини № НОМЕР_1 . Відтак, зазначений наказ вважає правомірним, оскільки за результатами проходження ВЛК позивач був визнаний придатним до військової служби, а право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом (зокрема, районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки). При цьому, реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця.
Від відповідача 2 відзив на позовну заяву не надходив, ухвала про відкриття провадження отримана через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» 13.02.26 р. 
Суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Ухвалою від 02.04.26 р. суд повернув без розгляду заяву представника позивача про уточнення позовних вимог.
Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. 
27.12.25 р. позивача було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 та складено протокол про адміністративне правопорушення, а також позивач був взятий на облік в ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
29.12.25 р. для позивача сформоване електронне направлення на проходження військово-лікарської комісії, позивачем була пройдена військово-лікарська комісія. За результатами проходження військово-лікарської комісії була видана довідка № 2025-1229-1750-0095-0 від 29.12.25 р., де зазначено, що позивач є придатним до військової служби.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.12.25 р. № 1124 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» позивача призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період до військової частини НОМЕР_1 .
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 р. № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Згідно з частинами 1 та 2 статті 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Указом Президента України від 24.02.22 р. № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.22 р. № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.22 р. строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє станом на дату розгляду справи.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України від 21 жовтня 1993 р. № 3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі - Закон № 3543-XII, у редакції на момент виникнення спірних правовідносин).
Водночас підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації передбачені статтею 23 Закону № 3543-XII.
Нормами статті 23 Закону № 3543 врегульовано питання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Так, відповідно до вказаної законодавчої норми не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, в тому числі, визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).
Процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі - Порядок № 560).
Відповідно до III Розділу п. 49 перевірка військово-облікових документів під час мобілізації Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.
Згідно з п. 2 Порядку № 560 на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування).
Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 р. № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 р. за № 1109/15800 (далі - Положення № 402).
Відповідно до розділу І гл. 1 п. 1.2. Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно з розділом І гл. 2 п. 2.1. Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Позивач обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що на час його примусової доставки він дооформлював документи на відстрочку, а саме проблемами по здоров`ю, однак до суду позивачем не надано чинного рішення військово-лікарської комісії (ВЛК) про непридатність, тоді як за результатами проходження військово-лікарської комісії була видана довідка № 2025-1229-1750-0095-0 від 29.12.25 р. де зазначено, що позивач є придатним до військової служби.
Суд зазначає, що право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом (зокрема, районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки). При цьому, реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця.
Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною в постанові від 18 січня 2024 року у справі № 280/6033/22.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Крім того, суд зазначає, що в постанові від 5 лютого 2025 р. у справі № 160/2592/23 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду наголосив, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.
Таким чином, в ході розгляду справи позивачем не надано належних доказів на підтвердження протиправності оскаржуваного наказу. 
Приписами ч. 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
За встановлених обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позову.
Судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246, 262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), відмовити.
2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз