Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2026 року Справа№200/7922/25 

приміщення суду за адресою: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Незалежності, 1.
Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, у якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невидачі ОСОБА_1 документів, необхідних для підтвердження участі в бойових діях;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 документи, а саме:
довідку про безпосередню участь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією Російської Федерації проти України (відповідно до додатку №6 до Постанови КМУ №413);
копії документів (обов`язково один або більше з них), що підтверджують факт участі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у бойових діях, а саме: витяги (копії) бойових донесень; витяги (копії) з журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки); витяги (копії) з вахтових журналів; інші документи, що підтверджують виконання ним особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань;
- у разі відсутності документів у військовій частині НОМЕР_1 , зобов`язати Міністерство оборони України надати зазначені документи.
Ухвалою суду від 24.10.2025 залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Надано позивачу термін протягом десяти днів, починаючи з наступного дня після отримання цієї ухвали, впродовж якого позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом надання виправленої позовної заяви, оформленої з дотриманням ст.ст. 160, 161 КАС України із уточненим змістом позовних вимог або суб`єктним складом учасників справи.
Ухвалою суду від 14.11.2025 продовжено процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.
У позові позивач вказав, що представником позивача направлено до військової частини НОМЕР_1 адвокатські запити з проханням надати певний перелік документів, відповіді за результатом розгляду адвокатських запитів позивач не отримав. Вказує, що позивач має право на законний статус учасника бойових дій і відповідні соціальні гарантії та пільги, встановлені законом. Відмова чи ігнорування з боку військової частини у наданні документів є порушенням особистого права на реалізацію соціальних гарантій, отримання компенсацій, пільг та належного медичного та пенсійного забезпечення. Це створює ризик втрати передбачених законом прав для позивача, який отримав поранення під час служби.
Також вказує, що між військовою частиною НОМЕР_1 та Міністерством оборони України існують організаційно-правові та управлінські відносини, на які може вплинути судове рішення у цій справі, зокрема щодо виконання обов`язків, покладених судовим рішенням.
Військова частина НОМЕР_1 у відзиві на позовну заяву вказує, що 26.06.2023 згідно із наказом №273 військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , був звільнений з військової служби за станом здоров`я та направлений на облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 04.07.2023 був виключений з обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 . Особова справа ОСОБА_1 , від військової частини НОМЕР_2 до ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 28.11.2025 не надходила. З огляду на зазначене, вважаю, що з метою встановлення всіх обставин справи залучити до розгляду справи військову частину НОМЕР_2 . Просить суд у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.
У відповіді на відзив представник позивача вказує, що бездіяльність військової частини НОМЕР_1 є очевидною та протиправною. У зв`язку із систематичним ігноруванням запитів, невиконанням обов`язку надати документи та відсутністю будь-яких дій для витребування документів. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Міністерство оборони України у відзиві на позовну заяву вказує, що 26.08.2025 представник звернувся зі скаргою до Міністерства оборони України. Вважаючи відсутність відповіді та ненадання документів протиправною бездіяльністю, позивач звернувся до суду. Зазначає, що така правова конструкція позову є хибною, оскільки базується на неправильному розумінні позивачем структури Збройних Сил України, порядку документування бойових дій, повноважень Міністерства оборони України як центрального органу виконавчої влади та строків звернення до адміністративного суду. Особливу увагу звертаємо на той факт, що згідно з наявними даними (які підтверджуються змістом відзиву військової частини НОМЕР_1 , долученим до матеріалів справи), позивач фактично проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 , а не безпосередньо у штабі військової частини НОМЕР_1 . Остання фігурує у справі лише як орган військового управління, що видав наказ про виключення зі списків особового складу. Це має критичне значення для визначення належного розпорядника запитуваної інформації, оскільки первинна бойова документація (журнали бойових дій, бойові донесення) створюється та зберігається саме в тій частині, яка безпосередньо виконує бойові завдання (в/ч НОМЕР_2 ), до моменту її передачі в архів.
Також вважає, що позивачем пропущено як спеціальний місячний строк (ст. 122 ч. 5 КАС України), так і загальний шестимісячний строк. Поважних причин пропуску у позові не наведено. Це є самостійною та достатньою підставою для залишення позову без розгляду відповідно до ст. 123 КАС України.
Ухвалою суду від 02.02.2026 залучено до участі у справі в якості другого відповідача – військову частину НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).
Відповідач - військова частину НОМЕР_2 не скористався процесуальним правом надати відзив на адміністративний позов у строк, визначений судом. Ухвалу суду доставлено до електронного кабінету 04.02.2026.
Відповідно до ч.1 ст.261 КАС України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.
Згідно з ч.4 ст.159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Інші заяви по суті справи сторони до суду не подавали.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , є адвокатом згідно з рішенням Дніпропетровської обласної кваліфікації дисциплінарної комісії адвокатури, що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії № 2285.
17.06.2025 адвокатом Куликом Ігорем Яковичем було сформовано та направлено до військової частини НОМЕР_1 адвокатський запит з проханням надання довідки про безпосередню участь позивача – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Паспорт № НОМЕР_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією Російської Федерації проти України (відповідно до додатку №6 до Постанови КМУ №413); Надати копії документів (обов`язково один або більше з них), що підтверджують факт участі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (Паспорт № НОМЕР_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 у бойових діях, а саме: витяги (копії) бойових донесень; витяги (копії) з журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки); витяги (копії) з вахтових журналів; інші документи, що підтверджують виконання ним особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань.
15.08.2025 адвокатом Куликом Ігорем Яковичем було сформовано та направлено повторно до військової частини НОМЕР_1 адвокатський запит із аналогічним проханням, що вказані в адвокатському запиті 17.06.2025. 
В позовній заяві представником позивача зазначено, що станом на час звернення до суду з даним позовом, відповідь на вказаний адвокатський запит відповідачем – ВЧ НОМЕР_1 надано не було.
Відповідач – ВЧ НОМЕР_1 не заперечує факт отримання вищевказаних адвокатських запитів, які фактично залишенні без реалізації та розгляду по суті.
По суті спірних правовідносин суд зазначає таке.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
За нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість бездіяльності, дій відповідача на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні врегульовані Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI.
Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;
Статтею 2 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" закріплено, що адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність. З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.
Статтею 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначені професійні права адвоката, згідно яких під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).
Стаття 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" регламентує питання подання адвокатського запиту. Так, частина перша даної статті унормовує, що адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.
До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.
Частина друга наведеної статті встановлює, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
За приписами частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Частиною другою статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
Рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 №41 затверджена типова форма ордеру.
Так пунктами 1-3 "Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги" (надалі - Положення ), ордер на надання правової допомоги - письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та іншими законами України.
Відповідно до пунктів 9, 11 Положення ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності).
Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.
Підпунктом 12.8. пункту 12 Положення передбачено, що ордер містить наступні реквізити, зокрема обмеження повноважень, якщо такі передбачені договором про надання правничої (правової) допомоги.
Також, відповідно до підпунктів 12.14. п.12 Положення реквізити 12.1, 12.5, 12.6, 12.7, 12.8 генеруються автоматично, всі інші реквізити ордера заповнюються адвокатом самостійно з метою збереження адвокатської таємниці.
Аналізуючи наведені норми, суд висновує, що подання адвокатом адвокатського запиту, у зв`язку із наданням правової допомоги на підставі договору про надання правової допомоги, є професійним правом адвоката, достатніми документами для підтвердження повноважень адвоката у разі направлення адвокатського запиту, зокрема, до суб`єкта владних повноважень, про надання інформації, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту, є копії ордера та копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Частиною третьою статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.
Згідно з статтею 11 Закону України "Про інформацію" та статті 10 Закону України "Про доступ до публічної інформації", особа має право вільного доступу до інформації про себе. Відповідно, розпорядник інформації зобов`язаний безперешкодно і безкоштовно надати інформацію про особу, якої вона стосується, на вимогу такої особи.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
З матеріалів справи встановлено, що адвокат Кулик Ігор Якович направив адвокатські запити від 17.06.2025 та 15.08.2025 до ВЧ НОМЕР_1 щодо позивача. До вказаного запиту адвокатом було ордеру та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Таким чином, адвокатський запит відповідав вимогам ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та мав бути розглянутий відповідачем (ВЧ НОМЕР_1 ) у встановленому законом порядку.
Судом з матеріалів справи встановлено, що адвокатські запити відповідачем (ВЧ НОМЕР_1 ) по суті не розглянуто та не надано відповіді на зазначений запит. 
З урахуванням вищенаведеного суд дійшов до висновку, що відповідачем (ВЧ НОМЕР_1 ) не здійснено належного розгляду заяви від 17.06.2025 та 15.08.2025, чим порушено право позивача на отримання інформації на підставі адвокатського запиту.
Разом з тим, п.4 ч.1 ст.5 КАС України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.
Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти (вчинити) певні дії, і це прямо вбачається з п.4 ч.1 ст.5 та п.4 ч.2 ст.245 КАС України.
Згідно з ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.
Належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача (ВЧ НОМЕР_1 ) розглянути адвокатські запити адвоката від 17.06.2025 та 15.08.2025 та надати належну відповідь із врахуванням висновків суду.
Щодо вимоги позивача в частині «зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 документи, а саме: довідку про безпосередню участь ОСОБА_1 , у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією Російської Федерації проти України (відповідно до додатку №6 до Постанови КМУ №413); копії документів (обов`язково один або більше з них), що підтверджують факт участі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у бойових діях, а саме: витяги (копії) бойових донесень; витяги (копії) з журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки); витяги (копії) з вахтових журналів; інші документи, що підтверджують виконання ним особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань», суд зазначає, що вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки спрямовані на вказівку алгоритму виконання зазначеного рішення суду. Адвокатські запити від 17.06.2025 та від 15.08.2025 не розглянуті по суті, то на даний час права позивача в цій частині не порушені, а суд у даному випадку позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє.
Також, суд дійшов до висновку про передчасність вимоги позивача «У разі відсутності документів у військовій частині НОМЕР_1 , зобов`язати Міністерство Оборони України (Код ЄДРПОУ: 00034022) надати зазначені документи.» оскільки вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам. Відтак, у задоволенні адміністративного позову в цій частині слід відмовити.
Щодо викладених доводів представника Міністерства оборони України у відзиві про порушення позивачем строку звернення до суду, як місячного (ст. 122 ч. 5 КАС України), так і загального шестимісячного, суд зазначає, що відповідачем, в порушення положень статей 166, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, клопотання про залишення позовної заяви без розгляду не викладено окремим письмовим документом із дотриманням вимог, визначених статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України.
Викладення у відзиві на адміністративний позов заяв та клопотань не передбачено чинними нормами процесуального законодавства та суперечить статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.
Також, суд звертає увагу відповідача на ту обставину, що у цій справі спір виник насамперед через нездійснення військовою частиною НОМЕР_1 належного розгляду адвокатських запитів від 17.06.2025 та від 15.08.2025, а до суду з позовом позивач звернувся 11.10.2025.
За вказаного, суд вважає, що у спірному випадку позивачем не пропущено строк для звернення до суду із цим позовом.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) до військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , АДРЕСА_3 ), Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ 00034022, 03168, м. Київ, просп. Повітряних Сил, буд.6), військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 в частині не розгляду адвокатських запитів адвоката Кулика Ігоря Яковича від 17.06.2026 та 15.08.2025 та ненадання витребуваної інформації стосовно ОСОБА_1 .
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути по суті адвокатські запити адвоката Кулика Ігоря Яковича від 17.06.2026 та 15.08.2025 стосовно ОСОБА_1 та надати належну відповідь із врахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.С. Зеленов