ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/12058/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2025 року (суддя А. Ю. Рищенко) у справі № 160/12058/25 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути податковий борг з платника податків – фізичної особи ОСОБА_1 до бюджету у розмірі 217598,40 гривень. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача перед бюджетом виникла заборгованість на суму 217598,40 грн, яка не погашена відповідачем у добровільному порядку у встановлений законодавством термін, тому підлягає примусовому стягненню в судовому порядку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Судом першої інстанції зазначено, що в інтегрованих картках платника податків відповідача обліковується податковий борг на загальну суму 217598,40 грн.
На момент вирішення спору в суді доказів сплати суми заборгованості суду не надано.
Податкову вимогу від 11.11.2024 №0030709-1305-0436 на суму 217 598,40 грн надіслано рекомендованим поштовим відправленням на адресу місцезнаходження відповідача, однак на адресу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області повернувся конверт із позначкою «за закінченням терміну зберігання».
Враховуючи викладене, суд вважав правомірним стягнення з відповідача суми податкового боргу у загальному розмірі 217 598,40 грн, оскільки докази самостійного погашення ним заборгованості відсутні.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що він не мав відомостей про існування заборгованості через неналежну роботу відділення поштового зв`язку. Зауважує, що суд першої інстанції хибно не дослідив обставини нарахування заборгованості за ППР від 03.05.2024 та 07.03.2024. Вважає, що у ППР, які подано контролюючим органом 
до матеріалів справи, неправильно здійснено нарахування податку відповідачу. Зазначає, що матеріали справи не містять доказів, з яких можливо встановити відомості про направлення відповідачу податкової вимоги.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що відповідач перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
В інтегрованих картках платника податків відповідача обліковується податковий борг на загальну суму 217598,40 грн, а саме:
- Заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (ККДБ 18010200), яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 217409,00 грн згідно:
ППР №1125423-2412-0462-UA12020010000033698 від 03.05.2024 на суму 107 436,25 грн.;
ППР №1125424-2412-0462-UA12020010000033698 від 03.05.2024 на суму 109 972,75 грн.;
- Заборгованість по земельному податку з фізичних осіб (ККДБ 18010700), яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 189,40 грн, згідно:
ППР №268897-2412-0463-UA12020010000033698 від 07.03.2024 на суму 189,40 грн.
Інформація щодо оскарження вищенаведених податкових повідомлень - рішень відсутня.
Посилаючись на наведені обставини, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі ПК України), платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно з п.95.2 ст.95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному ПК України.
Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:
невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;
завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;
заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.
Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Пунктом 58.3 статті 58 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Положеннями ст. 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Колегія суддів з`ясувала, що в інтегрованих картках платника податків ОСОБА_1 обліковується податковий борг у сумі 217598,40 грн, а саме:
1. Заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 217409,00 грн згідно:
- ППР №1125423-2412-0462-UA12020010000033698 від 03.05.2024 на суму 107 436,25 грн.;
- ППР №1125424-2412-0462-UA12020010000033698 від 03.05.2024 на суму 109 972,75 грн.;
2. Заборгованість по земельному податку з фізичних осіб (ККДБ 18010700), яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 189,40 грн, згідно:
- ППР №268897-2412-0463-UA12020010000033698 від 07.03.2024 на суму 189,40 грн.
Колегія суддів зазначає, що оскільки вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо.
При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкове повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом дослідження у справі.
Аналогічний висновок вказано Верховним Судом у постанові від 22.06.2023 року у справі №380/783/21.
Таким чином, апеляційний суд відхиляє аргументи скаржника про те, що контролюючим органом здійснено помилкові нарахування зобов`язань, що визначені у вищевказаних податкових повідомленнях-рішеннях, копії яких наявні у матеріалах справи.
Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що контролюючий орган надіслав на податкову адресу відповідача вищевказані податкові повідомлення-рішення рекомендованими поштовими відправленнями з повідомленням про вручення 0600935715099 (ППР №1125423-2412-0462-UA12020010000033698, №1125424-2412-0462-UA12020010000033698) та 0600902928658 (ППР №268897-2412-0463-UA12020010000033698), які повернуто контролюючому органу за закінченням терміну зберігання. Отже, такі податкові повідомлення-рішення згідно приписів ПК України вважаються врученими. Разом з тим, докази оскарження таких податкових-повідомлень рішень суду не надано, докази сплати визначених у цих податкових-повідомленнях рішеннях грошових зобов`язань також відсутні, а тому несплачена відповідачем сума визначеного контролюючим органом грошового зобов`язання є узгодженою та набула статусу податкового боргу.
Щодо сплати відповідачем коштів у розмірі 600 грн. згідно платіжної інструкції від 24.10.2025р. №1.370216453.1, слід зауважити, що суд апеляційної інстанції переглядає справу перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, а тому сплата відповідачем коштів після ухвалення судом першої інстанції рішення не спростовує висновки суду першої інстанції, які зроблені ним під час розгляду справи, щодо дотримання позивачем процедури, яка передує стягненню податкового боргу за рішенням суду.
Також, колегія суддів звертає увагу, що сплата відповідачем коштів 600 грн. згідно квитанції від 24.10.2025р. має зараховуватися контролюючим органом в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення відповідно до приписів пункту 87.9 статті 87 ПК України.
Апеляційний суд дослідив, що податкову вимогу від 11.11.2024 №0030709-1305-0436 на суму 217 598,40 грн. надіслано рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення 4900300053810 на податкову адресу відповідача, однак таке поштове відправлення повернуто контролюючому органу за закінченням строку зберігання. Таким чином, податкова вимога від 11.11.2024 №0030709-1305-0436 згідно положень ПК України вважається врученою. Доказів її оскарження до матеріалів справи не надано.
З огляду на встановлені вище обставини, дотримання контролюючим органом процедури, що передує стягненню податкового боргу за рішенням суду, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлені контролюючим органом позовні вимоги в повній мірі узгоджуються з приписами податкового законодавства, та є обґрунтованим. 
Підсумовуючи, керуючись приписами ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2025 року у справі № 160/12058/25 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 23.02.2026

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя І.Ю. Добродняк 

суддя А.В. Суховаров