ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/17751/25	Головуючий у 1-й інстанції Мостецька А.А. 	
Провадження № 33/817/12/26 	Доповідач - Галіян Л.Є.	
Категорія - ч.5 ст.126 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 листопада 2025 року,-
В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та з оплатним вилученням транспортного засобу «BMW 420I», номерний знак НОМЕР_1 , 2018 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 . 
Стягнуто з  ОСОБА_1  у дохід держави 605,60 грн. судового збору.
Згідно даної постанови, 14.08.2025 о 20 год 21 хв в м. Тернопіль по вул. Об`їзна, 6А, водій  ОСОБА_1 , повторно протягом року керував транспортним засобом «BMW 420I», номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Буського районного суду Львівської області від 07.11.2024, чим порушив вимоги п. 2.1(а) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить поновити строк апеляційного оскарження, а вказану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Зазначає, що судом не з`ясовано усі обставини справи, а в матеріалах провадження відсутні належні докази його вини, оскільки справу розглянуто без його участі та захисника.
Крім того ОСОБА_1 не роз`яснювались його права і не було вручено та ознайомлено із протоколом за ч.5 ст.126 КУпАП.
Також він займається волонтерською діяльністю і позбавлення його права керування транспортними засобами не дозволить допомагати ЗСУ.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо поважності причин пропуску ним строку апеляційного оскарження, а тому колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин і його слід поновити.
Відповідно ло вимог ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб. 
В даному випадку, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи наявна відповідна інформація, ОСОБА_2 та його захисник до суду не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомляли, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку із наявністю поважних причин неявки, суду не подавали, у зв`язку із чим, відповідно вимог вказаної вище норми, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті без їх участі.
Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
Відповідно до пунктів 2.1(а) Правил дорожного руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом першої інстанції і детально викладені у постанові.
Обґрунтовуючи такий свій висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адмінправопорушення, суд вірно поклав в основу оскаржуваної постанови наявні в матеріалах справи докази, відображені у даних протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 423251 від 14.08.2025 року; аудіовізуальному диску, на якому міститься відеозапис подій, що мали місце 14.08.2025 р.; постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5482959 від 14.08.2025 року за ч.1 ст.122 КУпАП; копії постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 60751 від 27.06.2025 року за ч.4 ст. 126 КУпАП.
Згідно довідки УПП в Тернопільській області ДПП від 29 липня 2025 року та копії постанови Буського районного суду Львівської області від 07.11.2024 року, на ОСОБА_1 постановою Буського районного суду Львівської області від 07.11.2024 року, справа №607/9644/24, за частиною першою статті 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Так, ч.4 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Ч.5 ст.126 КУпАП встановлено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.
Така кваліфікуюча ознака, як повторність, доводиться наявністю постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без права керування (ч.4 ст. 126 КУпАП), за яке протягом одного року її вже було піддано адміністративному стягненню.
Віповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 60751 від 27.06.2025 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП. 
Вказаним доказам суд дав належну оцінку та вірно, на підставі повного та всебічного з`ясування обставин, зробив висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, що вчинено повторно протягом року.
Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
З відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що на місці зупинки автомобіля ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП і він не бажав скористатись будь-яким із них.
При цьому не заслуговують на увагу доводи, що  ОСОБА_1 не був ознайомлений із постановою за ч.1 ст.122 КУпАП і протоколом за ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки такі складались в його присутності і він поставив свої підписи про отримання копій адмінматеріалів.
Також необґрунтованими є доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не було відомо про винесення щодо нього постанови Буським районним судом Львівської області 07 листопада 2024 року за ч.1 ст.130 КУпАП, якою на нього було накладення стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також постанови серії БАД № 60751 від 27.06.2025 року за ч.4 ст. 126 КУпАП, винесеною поліцейським УПП в Рівненській області в м.Сарни, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу.
Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, долученого до матеріалів справи, вбачається, що в ході спілкування з поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 вказував про те, що йому відомо, що щодо нього була винесена постанова судом за ст.130 КУпАП, однак тоді він поліцейському пояснював, що то була інша особа. Також вказував, що дане питання вже з`ясовувалося поліцейськими у м.Сарни і було накладено на нього штраф. А також підтвердив факт сплати штрафу, однак вказав, що хто сплатив йому невідомо.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, зокрема з відеозапису, ОСОБА_1 , пред`являючи на вимогу поліцейського посвідчення водія, використовує мобільний застосунок “Дія”, де у розділі “сервіси” наявне вкладення “водієві”, яке містить інформацію “штрафи ПДР”.
При цьому, сам по собі факт наявності у ОСОБА_1 карткового посвідчення водія, не свідчить про відсутність в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та не звільняє його від відповідальності за вказаною статтею.
Як вже зазначалося вище, диспозиція ч.5 ст.126 КУпАП передбачає настання відповідальності за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, в даному випадку - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Наявні у справі докази в їх сукупності, які узгоджуються між собою та доповнюють одні одних, належним чином доводять обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та спростовують твердження апелянта.
Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.
Що стосується накладеного стягнення, то суд, відповідно до вимог ст.33-35 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи порушника, відсутності обставин, що пом`якшують відповідальність, дійшов вірного висновку про призначення стягнення в межах санкції ч. 5 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом та з оплатним вилученням транспортного засобу.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
За викладених вище обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А :
Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження — задовольнити. 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 — залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП — без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя