ПОСТАНОВА 
Іменем України

23 березня 2026 року        м. Кропивницький

справа № 393/286/25
провадження № 22-ц/4809/138/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді – Дуковського О.Л. (суддя - доповідач),
суддів – Дьомич Л.М., Письменного О.А., 
учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю ''Фінансова компанія ''Кредит-Капітал'',
відповідач –  ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 23 червня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , 

ВСТАНОВИВ:

До Новгородківського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява в якій позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №14496-05/2023 від 11.05.2023 у сумі 57375 грн.
Позов обґрунтовано тим, що 11.05.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту №14496-05/2023, відповідно до вимог чинного законодавства у електронній формі. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме - надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Відповідач не виконав умов кредитного договору. 03.07.2023 ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» уклали Договір факторингу № 3072023. Згідно вищевказаного Договору ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №14496-05/2023 від 11.05.2023.
29.01.2024 ТОВ «ФК «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу № 29012024, згідно якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ФК «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №14496-05/2023 від 11.05.2023. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Кредит Капітал» вимушене звернутись із даним позовом з метою захисту та поновлення порушених прав. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем становить 57375 грн, з яких, заборгованість за тілом кредиту – 15000 грн; заборгованість за відсотками – 42375 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 57375 грн. 
Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 23.06.2025 позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено у повному обсязі. 
Рішення суду мотивовано тим, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач не виконав своїх зобов`язань з повернення кредиту та відсотків за користування ним, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, ухвалене з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та без повного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.
Статтею 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Судове рішення, ухвалене судом першої інстанції, відповідає вищезазначеним вимогам.
Так, задовольняючи позовні вимоги районний суд зазначив, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконав, порушивши вимоги кредитного договору.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором.
Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію № 675-VIII від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015 на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Статтею 3 вказаного Закону регламентовано, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
За змістом статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Матеріалами справи встановлено, що 11.05.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту № 14496-05/2023, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».
Згідно з п.1.1. Кредитного договору товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 15000,00 грн на умовах строковості, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
11.05.2023 ТОВ ''ФК'' «ІНВЕСТРУМ» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, а саме надало відповідачу кредит у сумі 15000 грн, зарахувавши на карту вказану відповідачем у кредитному договорі, що підтверджується інформацією від 16.04.2025 наданою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» та інформацією наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на запит суду.
03.07.2023 ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» уклали Договір факторингу № 3072023, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 14496-05/2023 від 11.05.2023 перейшло до ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП».
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 3072023, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором в сумі 24000 грн, з яких заборгованість за сумою кредиту 15000 грн, заборгованість за сумою відсотків 9000 грн, про що було повідомлено відповідача за вих. № 14496-05/2023-001 від 10.07.2023.
29.01.2024 ТОВ «ФК «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу № 29012024.
Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 29012024 від 29.01.2024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором в сумі 57375,00 грн, з яких заборгованість за сумою кредиту 15000 грн, заборгованість за сумою відсотків 42375 грн, про що було повідомлено відповідача за вих. № 14496-05/2023-002 від 31.01.2024.
Вказана сума заборгованості відповідача підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 14496-05/2023 від 11.05.2023. 15.05.2025 позивач направив відповідачу досудову вимогу, в якій просив сплатити заборгованість за договором, але останній борг не повернув, що свідчить про порушення прав позивача.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 про те, що суд безпідставно стягнув з нього на користь відповідача заборгованість за кредитом, оскільки відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що відповідачу було відомо про необхідність виконання взятих на себе зобов`язань, але ж останній їх належним чином не виконав, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 14496-05/2023 від 11.05.2023, яка становить 57375,00 грн.
Доводи апеляційної скарги також не спростовують встановлених судом фактичних обставин, суперечать наведеним нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини і були правильне застосовані районним судом і не вказують на порушення норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 23 червня 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: Л.М. Дьомич

О.А. Письменний