Доманівський районний суд Миколаївської області 
вул. Центральна, 35 м. смт. Доманівка Вознесенський район Миколаївська область Україна 56400 
e-mail: inbox@dm.mk.court.gov.ua

Справа № 475/1285/25 
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

15.04.2026	смт. Доманівка	

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Кривенко О.В.,
при секретарі Маташнюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Доманівка цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
18 листопада 2025 року на розгляд Доманівського районного суду Миколаївської області надійшла цивільна справа за позовом Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитними договорами: №2001545592201 від 08.02.2020 року в розмірі 63054,52 грн, з яких 39704,38 грн - заборгованість за кредитом, 23350,14 грн - заборгованість за процентами; та №1001836438901 від 16.03.2021 року в розмірі 77136, 00 гривень, з яких 47704, 44 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 20,93 гривень - заборгованість за процентами, 29410,63 - заборгованість за комісією. Також, представник позивача просить стягнути із відповідача понесені судові витрати зі слати судового збору у сумі 2422,40 гривень. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що 08.02.2020 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит у сумі 50000 гривень, та 16.03.2021 року на суму кредиту - 60100 гривень. Однак, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитними договорами у неї виникла заборгованість у розмірі 140190,52 грн.
Ухвалою судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 20.11.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 16.12.2025 року о 09-30 год.. Також,у вказаній ухвалі відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.
16.12.2025 року на адресу суду від відповідача надійшла заява про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку з потребою зібрання доказів та надання їх до суду.
20.01.2026 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості, в якому відповідач частково заперечує проти позовних вимог, оскільки сплачує частково кредитні кошти по мірі своїх можливостей, було припинення сплати кредиту за вказаними вище договорами у зв`язку із введенням карантину та в подальшому введення режиму воєнного стану, що унеможливило виконання умов договору. Проте починаючи з 26.05.2025 року відповідач частково сплачує заборгованість по кредитним договорам. Відповідач вважає, що вимоги позивача не відповідають закону. Разом із відзивом відповідачем надано до суду квитанції на підтвердження сплати коштів на рахунки позивача за кредитними договорами.
10.03.2026 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.04.2026 року о 09-00 год.
Станом на 15.04.2026 року від позивача відповіді на відзив не надходило.
Позивач у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутністю представника позивача.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву у якій просила судове засідання проводити без її участі.
У відповідності до ч. 2 ст. 247ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи

здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
08.02.2020 між АТ «ПУМБ» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2001545592201, шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до цього Договору, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит, тип кредиту кредитна лінія у сумі 20000 грн. Кредитний ліміт в подальшому було збільшено до 50000, 00 грн., що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту по договору №2001545592201 від 08.02.2020.
Підписавши заяву на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 08.02.2020, відповідач беззастережно підтвердив, зокрема, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть їй бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодилась з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку).
У заяві № 2001545592201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, зазначено, що відповідно до цих умов відповідач отримав кредит, строк 12 місяців.
Крім того, 16.03.2021 між АТ «ПУМБ» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний Договір №1001836438901, шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до цього Договору, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 60100,00 грн.
Підписавши заяву на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 16.03.2021, відповідач підтвердив, зокрема, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть йому бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодилась з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку).
Відповідно до паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем 16.03.2021, тип кредиту кредит; сума/ліміт кредиту 60100,00 грн; строк кредитування 36 місяців; мета отримання кредиту загальні споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту безготівковий переказ; процентна ставка фіксована 0, 01% річних; щомісячна комісія за обслуговування кредиту 2,99% (нараховується щомісячно, від суми кредиту, який видається на загальні споживчі цілі.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надававши відповідачу кредитні кошти.
Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 60100,00грн. підтверджується платіжною інструкцією №TR.48094236.60063.8810 від 16 березня 2021 року.
За розрахунком позивача, станом на 03.06.2025 року відповідач має заборгованість за кредитним договором №2001545592201 від 08.02.2020 у розмірі 63054,52 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 39704,38 грн., заборгованості за відсотками- 23350,14 грн., 0, 00 грн. - заборгованість за комісією.
Позивач у позовній заяві посилається на те, що відповідач здійснював платежі до 26.05.2025 року, що відображено в розрахунку заборгованості.
Проте з наданих до суду відповідачем ОСОБА_1 копій платіжних інструкцій №0.0.4386266063.1 від 26.05.2025, №0.0.4419644189.1 від 19.06.2025, № 0.0.4474606879.1 від 25.07.2025, №0.0.4517602103.1 від 26.08.2025, №0.0.4557775084.1 від 24.09.2025, №0.0.4602006885.1 від 27.10.2025, №0.0.4644327833.1 від 26.11.2025, №0.0.4686115439.1 від 22.12.2025, про часткове погашення коштів на рахунок позивача ( НОМЕР_1 , даний рахунок також зазначений в письмовій вимозі) по кредиту № 2001545592201 від 08.02.2020 р., вбачається, що відповідач фактично продовжує виконувати погашення кредитної заборгованості. Відповідачем сплачено частину кредитної заборгованості у розмірі 4000, 00 грн. (відповідно до платіжних інструкцій 8 платежів по 500, 00 грн.). В розрахунку заборгованості, вказані платежі не зазначені. Позовна заява складена позивачем 02.10.2025, однак платежі, які були здійснені відповідачем до моменту складання позову, позивачем не враховано, хоча фактично були зараховані на рахунок позивача.
Враховуючи вищевикладене, заборгованість за кредитним договором № 2001545592201 від 08.02.2020 р. підлягає перерахуванню. 
Відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором №2001545592201 від

08.02.2020 у розмірі 63054,52 грн., враховуючи часткове погашення заборгованості, що підтверджується копіями платіжних інструкцій на суму 4000, 00 грн., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору № 2001545592201 від 08.02.2020 р. у розмірі 59054,52 грн.
За розрахунком позивача, станом на 03.06.2025 року відповідач має заборгованість за кредитним договором №1001836438901 від 16.03.2021 у розмірі 77136,00 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 47704,44 грн., заборгованості за відсотками 20,93 грн., заборгованість по комісії 29410,63 грн.
Позивач у позовній заяві посилається на те, що відповідач здійснював платежі до 26.05.2025 року, що відображено в розрахунку заборгованості.
Проте з наданих до суду відповідачем ОСОБА_1 копій платіжних інструкцій №0.0.4386264347.1 від 26.05.2025, №0.0.4419638651.1 від 19.06.2025, № 0.0.4474603131.1 від 25.07.2025, №0.0.4517600842.1 від 26.08.2025, №0.0.4557773364.1 від 24.09.2025, №0.0.4602004938.1 від 27.10.2025, №0.0.4644324525.1 від 26.11.2025, №0.0.4686113846.1 від 22.12.2025, про часткове погашення коштів на рахунок позивача ( НОМЕР_2 , даний рахунок також зазначений в письмовій вимозі) по кредиту № 1001836438901 від 16.03.2021 р., вбачається, що відповідач фактично продовжує виконувати погашення кредитної заборгованості. Відповідачем сплачено частину кредитної заборгованості у розмірі 4000, 00 грн. (8 платежів по 500, 00 грн.). В розрахунку заборгованості, вказані платежі не зазначені. Позовна заява складена позивачем 02.10.2025, однак платежі, які були здійснені відповідачем до моменту складання позову, позивачем не враховано.
Враховуючи вищевикладене, заборгованість за кредитним договором №1001836438901 від 16.03.2021 підлягає перерахуванню. 
Відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором №1001836438901 від 16.03.2021 у розмірі 77136,00 грн., враховуючи часткове погашення заборгованості, що підтверджується копіями платіжних інструкцій на суму 4000, 00 грн., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору №1001836438901 від 16.03.2021 р. у розмірі 59054,52 грн. (тіло кредиту та відсотки).
З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено письмову вимогу (повідомлення) про погашення заборгованості за кредитними договорами протягом 30 днів з моменту отримання цього листа, що підтверджується копіями письмових вимог та списком згрупованих відправлень (рекомендованих листів).
Згідно із ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, перерахованих в ст. 11 ЦК України і повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до закону, договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Таким чином, суд приходить до висновку, що зобов`язання, які взяв на себе відповідач при укладені вищевказаних кредитних договорів в повній мірі не виконано. Подаючи відзив, відповідач надала копії платіжних інструкцій на підтвердження часткової оплати боргу за кредитними договорами, дані докази суду вважає належними та допустими, що спростовують доводи позивача.

Оскільки відповідач не належним чином виконує взяті на себе зобов`язання, позовні вимоги позивача підлягають захисту шляхом часткового стягнення на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» із відповідача заборгованості за кредитними договорами.
Щодо вимог про стягнення заборгованості за комісією у кредитному договорі №1001836438901 від 16.03.2021 р., суд зазначає наступне.
Позивач, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути й заборгованість за комісією за обслуговування кредиту.
Суд не вбачає підстав для задоволення таких вимог, виходячи із наступного.
Згідно із частинами першою - третьою, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до вимог частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті1та частини другої статті8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».
Окрім того, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 06.11.2023 по справі №204/224/21 виклала висновок щодо застосування норми права, а саме якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність

кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
У паспорті споживчого кредиту зазначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 %.
Суд звертає увагу, що в кредитному договорі не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, також АТ «ПУМБ» не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», в зв`язку з цим підстав стягувати нараховану позивачем заборгованість по комісії за обслуговування кредитної заборгованості на суму 29410,63 грн. за кредитним договором №1001836438901 від 16.03.2021 року не має.
Враховуючи все вище викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути заборгованість по кредитному договору №2001545592201 від 08.02.2020 в розмірі 59054 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятдесят чотири) гривні 52 (п`ятдесят дві) коп.; - по кредитному договору №1001836438901 від 16.03.2021 в розмірі 43725 (сорок три тисячі сімсот двадцять п`ять) гривень 37 (тридцять сім) коп. Всього стягнути заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 102 779 (сто дві тисячі сімсот сімдесят дев`ять ) грн. 89 (вісімдесят дев`ять) коп. та відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення комісії по кредитному договору №2001545592201 від 08.02.2020 в розмірі 29 410 (двадцять дев`ять тисяч чотириста десять) гривень 63 коп.
У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що буде складати 1777,10 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (код ЄДРПОУ 14282829, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, 04070) заборгованість:
- по кредитному договору №2001545592201 від 08.02.2020 в розмірі 59054 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятдесят чотири) гривні 52 (п`ятдесят дві) коп.;
- по кредитному договору №1001836438901 від 16.03.2021 в розмірі 43725 (сорок три тисячі сімсот двадцять п`ять) гривень 37 (тридцять сім) коп.
Всього стягнути заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 102 779 (сто дві тисячі сімсот сімдесят дев`ять ) грн. 89 (вісімдесят дев`ять) коп.
Відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення комісії по кредитному договору №2001545592201 від 08.02.2020 в розмірі 29 410 (двадцять дев`ять тисяч чотириста десять) гривень 37 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (код ЄДРПОУ 14282829, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, 04070) понесені судові витрати у розмірі 1776 (одна тисяча сімсот сімдесят шість) гривень 10 (десять) копійок.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.
Повний текст рішення виготовлено 24.04.2026 р.

Суддя : 	О. В. Кривенко