ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/2645/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/2645/25 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

27.02.2025 ОСОБА_1 звернувся з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області (надалі - КДКА Полтавської області), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 13.02.2025 про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення. 
Мотивуючи цей позов, заявник стверджує, що рішення відповідача від 13.02.2025 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності є протиправним, оскільки прийняте без з`ясування усіх обставин, що призвело до помилкового висновку про необхідність застосування до адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді попередження з мотивів вчинення адвокатом дисциплінарних проступків, передбачених п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", у вигляді порушення правил адвокатської етики (п. 3), невиконання або неналежного виконання своїх професійних обов`язків (п. 5), невиконання рішень органів адвокатського самоврядування (п. 6). 
Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності слугували відомості з ЄРАУ та ВША НААУ, в яких відсутня інформація про виконання адвокатом вимог з підвищення кваліфікації. У зв`язку з цим ОСОБА_1 зазначає, що працює адвокатом з 2006 року і заінтересований у постійному підвищенні свого професійного рівня. З його боку доказом постійного підвищення свого професійного рівня є факти того, що до нього постійно звертаються як фізичні, так і юридичні особи для захисту своїх прав та законних інтересів, у т.ч. і в суді. Незважаючи на відсутність реклами своєї діяльності до нього звертаються як "старі" клієнти, так і "нові" за рекомендацією тих, хто вже користувався його послугами як адвоката. Тобто доказом постійного підвищення його професійного рівня є його репутація адвоката. З 2006 року він жодного разу не притягувався до дисциплінарної відповідальності, у т.ч. з підстав невиконання або неналежного виконання своїх професійних обов`язків. З 2013 року по 2019 рік він приймав участь у заходах з підвищення кваліфікації, які проводила Рада адвокатів Полтавської області, збираючи адвокатів на семінари та лекції.
Додав, що ні профільним Законом, ні Правилами адвокатської етики не встановлений порядок (форми та способи) підвищення кваліфікації адвокатом, тобто не встановлено як саме адвокат повинен підвищувати свою кваліфікацію. Наведені норми законодавства не є імперативними, оскільки не обмежують волю адвоката у виборі варіанта поведінки, тобто можливості самостійно визначати (формувати) як саме (в якій спосіб) буде відбуватися підвищення його кваліфікації. Наведені норми законодавства для органів адвокатського самоврядування встановлюють обов`язки щодо забезпечення високого професійного рівня адвокатів, підтримання високого професійного рівня адвокатів, сприяння підвищенню їх кваліфікації, позаяк наведені норми не передбачають повноваження органів адвокатського самоврядування щодо самостійного встановлення порядку підвищення кваліфікації адвокатом. 03.07.2021 Рада адвокатів України прийняла рішення №63, яким затвердила у новій редакції Порядок підвищення кваліфікації адвокатів України, відповідно до якого Рада адвокатів України отримала повноваження встановлювати порядок підвищення кваліфікації адвокатів та вносити зміни до нього (п. 9 Порядку). Профільний Закон, що має вищу юридичну силу, містить вичерпний перелік повноважень Ради адвокатів України (ч. 4 ст. 55) і не надає Раді адвокатів України компетенції наділяти себе новими повноваженнями (п. 9 Порядку), у т.ч. й повноваженнями визначати форми та способи підвищення адвокатом свого професійного рівня, як і не наділяє Раду адвокатів України повноваженнями затверджувати порядок підвищення адвокатом кваліфікації тощо. Згідно з абз. 1 ст. 65 Правил адвокатської етики, адвокат зобов`язаний виконувати рішення органів адвокатського самоврядування, прийняті в межах їх компетенції у спосіб, передбачений Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто всі рішення органів адвокатського самоврядування повинні прийматися в межах їх компетенції і у спосіб, передбачений профільним Законом. Враховуючи вимоги абз. 1 ст. 65 Правил адвокатської етики, а також те, що рішення Ради адвокатів України №63 від 03.07.2021 та затверджений ним Порядок підвищення кваліфікації адвокатів України визначають порядок організації та діяльності адвокатури, покладають на адвокатів обов`язки та визначають склад дисциплінарного проступку, у випадку їх невиконання, - Порядок має прийматися виключно у спосіб, передбачений профільним Законом. Однак, приймаючи рішення №63 від 03.07.2021, та затвердивши Порядок, Рада адвокатів України вийшла за межі визначеної законом компетенції та, крім іншого, визначила Порядок, не передбачений профільним Законом, незаконно поклавши на адвокатів додаткові, не визначені профільним Законом, обов`язки перед Вищою школою адвокатури Національної асоціації адвокатів України.
У зв`язку з цим ОСОБА_1 , з посиланням на ст. 8 Конституції, відповідно до якої в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а також керуючись ч. 1 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, вважає, що він не зобов`язаний виконувати Порядок.
Крім цього позивач звертає увагу на обставини того, що правопорушення у виді не підвищення кваліфікації адвокатом на рівні 10 годин за 2019 рік, за 2020 рік, за 2021 рік, за 2022 рік, за 2023 рік не носить характеру одного триваючого правопорушення, а є окремими правопорушеннями відповідно за 2019 рік, за 2020 рік, за 2021 рік, за 2022 рік та за 2023 рік. Згідно з ч. 2 ст. 35 профільного Закону адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку, який є присічним для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності та не може бути продовженим, оскільки будь-яке поновлення, продовження чи зупинення перебігу такого строку Законом не передбачено. Наведена норма обмежує можливість застосування дисциплінарного стягнення до адвоката у часі (протягом одного року). Перебіг строку, передбаченого ч. 2 ст. 35 профільного Закону притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог п. 20 Порядку починається з 31 грудня відповідного звітного року. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 35 профільного Закону, позивач стверджує, що на даний час закінчився річний строк притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за невиконання зобов`язання з підвищення кваліфікації на рівні 10 годин за 2019 рік, за 2020 рік, за 2021 рік, за 2022 рік та за 2023 рік. У зв`язку із закінченням строку притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності провадження у дисциплінарній справі має бути закрито. Відправною ж датою початку перебігу строку притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є не дата ініціювання ВША (подання скарги) дисциплінарного провадження, а дата коли ВША дізналася або повинна була дізнатися про порушення адвокатом п. 20 Порядку і це є 31 грудня відповідного звітного календарного року. Аналогічні обставини та відповідні правові висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №810/1224/17.
На останок додав, що існували об`єктивні обставини, які унеможливили дотримання п. 20 Порядку у 2019 - 2023 роках - карантин, війна, відключення світла та відсутність інтернет-зв`язку. 
Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). 
20.03.2025 засобами системи "Електронний суд" (а.с. 38-42), а 25.03.2025 - засобами поштового зв`язку (а.с. 49-56) до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача, в.о. голови КДКА Полтавської області Ігор Гонжак, висловив свої заперечення проти задоволення позову. Зазначав, що 11.11.2024 до КДКА Полтавської області надійшла скарга директора ВША НААУ Кузьменка С.Є. про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням вимог Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". 13.11.2024 скаргу скеровано до дисциплінарної палати КДКА Полтавської області, копію якої з доданими до неї матеріалами направлено адвокату ОСОБА_1 , надано доручення члену дисциплінарної палати КДКА Полтавської області ОСОБА_2 та розпочато перевірку. 13.03.2025 КДКА Полтавської області було прийнято рішення про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді попередження. Пояснював, що за інформацією ВША НААУ за даними офіційного веб-сайту ВША НААУ адвокат не здійснював підвищення професійної кваліфікації у Центрі акредитації ВША НААУ за попередні роки, а саме - за 2019, 2020, 2021, 2022 та 2023 роки, чим порушив власний обов`язок як адвоката підвищувати професійний рівень, як це прямо передбачено положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", Правилами адвокатської етики та Порядком підвищення кваліфікації адвокатів України. З посиланням на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 09.08.2019 у справі №1540/4358/18, додав, що дисциплінарний проступок у вигляді не підвищення адвокатом свого професійного рівня (кваліфікації) є триваючим. Відсутність у Законі України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначення поняття "триваюче правопорушення" не може бути підставою для звільнення від відповідальності. 
У відповіді на відзив позивач вказував на хибність тверджень відповідача про кваліфікацію правопорушення як триваючого, оскільки із завершенням відповідного звітного року у адвоката відсутній обов`язок підвищення кваліфікації за такий минулий рік за відсутності такого обов`язку за нормами чинного законодавства України. Таким чином посилання відповідача на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 09.08.2019, для обґрунтування законності підстав притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є хибним (а.с. 44-45). 
Правом на подачу заперечень відповідач не скористався.
Розгляд справи судом здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до витягу з Єдиного реєстру адвокатів України здійснює індивідуальну адвокатську діяльність на підставі свідоцтва №500, виданого 28.12.2006 Полтавською обласною КДКА за адресою робочого місця: АДРЕСА_1 (а.с. 72).
11.11.2024 до КДКА Полтавської області надійшла скарга директора Вищої школи адвокатури Національної асоціації адвокатів України (надалі - ВША НААУ) Кузьменка С.Є. про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням вимог Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" внаслідок обставин того, що адвокат не здійснював підвищення професійної кваліфікації у Центрі акредитації ВША НААУ за попередні роки, а саме - за 2019, 2020, 2021, 2022 та 2023 роки (а.с. 59-63).
13.11.2024 скаргу скеровано до дисциплінарної палати КДКА Полтавської області, копію якої з доданими до неї матеріалами направлено адвокату ОСОБА_1 (вих. №946/4-24), надано доручення члену дисциплінарної палати КДКА Полтавської області ОСОБА_2 (а.с. 71) та розпочато перевірку.
11.12.2024 членом дисциплінарної палати КДКА Полтавської області ОСОБА_2 складено довідку за результатами проведеної перевірки, у якій сформульовано висновок про наявність у діях адвоката ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку, передбаченого п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 34 Закону, та пропозицію щодо порушення дисциплінарної справи (а.с. 93-95).
09.01.2025 дисциплінарною палатою КДКА Полтавської області прийнято рішення про порушення дисциплінарної справи у зв`язку з наявністю в діях адвоката ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку, передбаченого п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (а.с. 99-102). Розгляд дисциплінарної справи призначено на 23.01.2025 о 12:00 год. у приміщенні Ради адвокатів Полтавської області, про що за вих. №92/4-25 від 10.01.2025 повідомлено адвоката ОСОБА_1 на електронну поштову скриньку, зазначену в Єдиному реєстрі адвокатів України (а.с. 103, 105). 
Відповідно до витягів з протоколів засідання КДКА Полтавської області у складі дисциплінарної палати від 23.01.2025 та від 04.02.2025 ні адвокат ОСОБА_1 , ні скаржник на засідання дисциплінарної палати КДКА Полтавської області у ці дати не прибули, про причини своєї неявки не повідомили.
13.02.2025 дисциплінарну справу розглянуто за наявними у ній матеріалами за відсутності адвоката ОСОБА_1 та скаржника.
Рішенням дисциплінарної палати КДКА Полтавської області від 13.02.2025 адвоката ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" із застосуванням до нього дисциплінарного стягнення у вигляді попередження (а.с. 137-142).
17.02.2025 за вих. №532/4-25 примірник рішення КДКА Полтавської області у складі дисциплінарної палати про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності направлено адвокату ОСОБА_3 (а.с. 143)
Не погоджуючись із правомірністю підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та доводам сторін, суд виходить з такого.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначені Законом від 05.07.2012 №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (надалі - Закон №5076-VI).
Відповідно до статті 2 Закону №5076-VI, адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.
Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність.
З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.
За змістом частини першої статті 3 Закону №5076-VI правовою основою діяльності адвокатури України є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України.
Згідно зі статтею 5 Закону №5076-VI, адвокатура є незалежною від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб. Держава створює належні умови для діяльності адвокатури та забезпечує дотримання гарантій адвокатської діяльності.
Відповідно до частини першої статті 21 Закону №5076-VI, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний: 1) дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики; 2) на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правничої допомоги; 3) невідкладно повідомляти клієнта про виникнення конфлікту інтересів; 4) підвищувати свій професійний рівень; 5) виконувати рішення органів адвокатського самоврядування; 6) виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством та договором про надання правничої допомоги.
Положеннями статті 57 Закону №5076-VI передбачено, що рішення з`їзду адвокатів України та Ради адвокатів України є обов`язковими до виконання всіма адвокатами. Рішення конференцій та рад адвокатів регіонів є обов`язковими до виконання адвокатами, адреса робочого місця яких знаходиться у відповідному регіоні та відомості про яких включено до Єдиного реєстру адвокатів України. Рішення органів адвокатського самоврядування набирають чинності з дня їх прийняття, якщо інший строк не передбачений рішеннями.
Правила адвокатської етики (надалі - ПАЕ) затверджені 09.06.2017 Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року (зі змінами, затвердженими З`їздом адвокатів України 2019 року 15.02.2019).
Згідно зі статтею 1 ПАЕ, норми Правил не відміняють і не замінюють положень чинного законодавства про адвокатуру та адвокатську діяльність, а доповнюють і конкретизують його.
Відповідно до статті 2 ПАЕ, дія Правил поширюється на:
- всі види адвокатської діяльності та в частині, визначеній Правилами, - на іншу діяльність (дії) адвоката, в тому числі соціально-публічну діяльність адвоката, яка може вступити в суперечність з професійними обов`язками адвоката або підірвати престиж адвокатської професії;
- всіх адвокатів України, адвокатів іноземних держав, що внесені до Єдиного реєстру адвокатів України, а також адвокатів України, право на зайняття адвокатською діяльністю яких зупинено в передбаченому законом порядку;
- адвокатів - членів органів адвокатського самоврядування, помічників та стажистів адвокатів, інших осіб, які перебувають у трудових відносинах з адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) у частині, яка застосовна до їх діяльності;
- відносини, що виникли або існують після їх прийняття.
Положення статті 11 ПАЕ передбачають, що зважаючи на суспільну значущість і складність професійних обов`язків адвоката, від нього вимагається високий рівень професійної підготовки, ґрунтовне знання чинного законодавства, практики його застосування, опанування тактики, методів і прийомів адвокатської діяльності, ораторського мистецтва. Адвокат зобов`язаний надавати професійну правничу (правову) допомогу клієнту, здійснювати його захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права, наявність необхідного досвіду їх застосування, доскональність у врахуванні всіх обставин, що стосуються доручення клієнта та можливих правових наслідків його виконання, ретельну підготовку до виконання доручення. Адвокат має постійно підвищувати свій професійний рівень та кваліфікацію, володіти достатньою інформацією про зміни у чинному законодавстві. Адвокат повинен забезпечувати обґрунтовано необхідний рівень компетентності своїх помічників, стажистів, технічного персоналу та інших осіб, що залучаються ним для виконання окремих робіт у зв`язку з виконанням доручення.
Положеннями абзаців 1, 2 статті 65 ПАЕ встановлено, що адвокат зобов`язаний виконувати рішення органів адвокатського самоврядування, прийняті в межах їх компетенції в спосіб, передбачений Законом №5076-VI. Рішення органів адвокатського самоврядування, прийняті в межах їхньої компетенції, є обов`язковими до виконання адвокатськими бюро та адвокатськими об`єднаннями.
Порядок підвищення кваліфікації адвокатів України затверджено рішенням Ради адвокатів України від 03.07.2021 №63 (надалі - Порядок №63).
Пунктами 5, 6 Порядку №63 передбачено, що підвищення кваліфікації адвокатів в Україні здійснюється у відповідності до цього Порядку операторами підвищення кваліфікації адвокатів за адміністрування підвищення кваліфікації адвокатів адміністратором.
Адміністратором процесу підвищення кваліфікації адвокатів в Україні є Вища школа адвокатури НААУ.
Згідно з пунктом 16 Порядку №63, всі адвокати, інформація про яких внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, зобов`язані постійно підвищувати свій професійний рівень (професійну кваліфікацію).
Відповідно до пункту 20 Порядку №63, всі адвокати, за виключенням адвокатів, зазначених у пункті 19 цього порядку, зобов`язані підвищувати кваліфікацію адвоката на рівні 10 годин на рік (10 залікових балів).
Пунктом 23 Порядку №63 передбачено, що звітним роком з підвищення кваліфікації адвокатів є календарний рік, з 01 січня по 31 грудня кожного року. Вищою школою адвокатури НААУ ведеться особиста картка обліку залікових балів адвоката. У разі відсутності необхідної кількості балів в заліковій картці обліку балів з підвищення кваліфікації адвоката Вища школа адвокатури зобов`язана проінформувати раду адвокатів регіону та відповідну кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури регіону про порушення даного Порядку. В свою чергу у разі надходження скарги на такого адвоката у КДКА за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в ЄРАУ, про вчинення інших порушень ці дані повинні бути враховані при розгляді дисциплінарної справи.
Отже, за змістом наведених правових норм, всі адвокати, інформація про яких внесена до ЄРАУ, зобов`язані постійно підвищувати свій професійний рівень (професійну кваліфікацію). Належне виконання цього обов`язку передбачає потребу набрання адвокатом певної кількості балів протягом звітного періоду, яким є календарний рік з 01 січня до 31 грудня кожного року (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.09.2025 у справі №420/32072/23).
З огляду на це, твердження позивача з приводу відсутності у нього, як у адвоката, виконувати вимоги Порядку №63 суд визнає необґрунтованими.
За висновком Верховного Суду у вищезгаданій справі №420/32072/23, це означає, що у разі невиконання або неналежного виконання адвокатом обов`язку з підвищення кваліфікації, Вища школа адвокатури зобов`язана інформувати відповідну КДКА регіону про порушення адвокатом Порядку окремо за кожен звітний період (відповідний календарний рік).
Нормативне запровадження такого інформування вочевидь має переслідувати певну легітимну мету зі зрозумілими і очікуваними наслідками.
З огляду на обставини цієї справи, варто констатувати, що інформація про порушення адвокатом Порядку №63 може мати наслідком дисциплінарну відповідальність адвоката.
Згідно з пунктами 30 та 32 Порядку №63, адвокатам, які виконали вимоги щодо підвищення кваліфікації, Вищою школою адвокатури НААУ видається електронний сертифікат про підвищення кваліфікації (направляється на електронну адресу адвоката) з відповідним внесенням НААУ такої інформації до ЄРАУ. Форма сертифіката затверджується Вищою школою адвокатури НААУ.
Адвокатам, які не виконали вимоги цього Порядку за попередні роки, надається можливість отримати сертифікати з підвищення кваліфікації за ці роки за умови успішних проходжень спеціальних тестувань у Вищій школі адвокатури НААУ за кожен рік невиконання. Тестування розробляються Вищою школою адвокатури НААУ та відрізнятимуться в залежності від кількості балів, яких не вистачило такому адвокату для виконання вимог цього Порядку в попередніх роках.
За змістом статті 33 Закону №5076-VI, адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.
Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.
Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.
Відповідно до приписів частин 1 - 2 статті 34 Закону №5076-VI, підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.
Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.
За змістом частини першої статті 36 Закону №5076-VI, право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.
Загальні засади здійснення дисциплінарного провадження відносно адвоката врегульовані статтями 37 - 42 Закону №5076-VI.
Відповідно до статті 35 Закону №5076-VI, за вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1) попередження; 2) зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року; 3) для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України. 
Адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку.
Згідно зі статтею 7 Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 30.08.2014 №120 (надалі - Положення №120), дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється в особливому порядку. Адвокат вважається невинуватим у вчиненні дисциплінарного проступку і не може бути підданий дисциплінарному покаранню, доки його вину не буде доведено в законному порядку і встановлено рішенням дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності. Адвокат не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні дисциплінарного проступку. Обов`язок доказування вини адвоката у вчиненні дисциплінарного проступку покладається на особу, яка ініціює дисциплінарне провадження стосовно адвоката. Звинувачення адвоката не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини адвоката тлумачаться на його користь.
Відповідно до пункту 25 Порядку №63, адвокати мають право вільно обирати види підвищення кваліфікації, брати участь у будь-яких заходах з підвищення кваліфікації адвокатів, що проводяться операторами підвищення кваліфікації за умови їх реєстрації на такий захід оператором, що його проводить (з урахуванням обмежень, встановлених цим Порядком). 
Разом з цим можливість обрання адвокатом видів підвищення кваліфікації та наявних операторів підвищення кваліфікації свідчить лише про те, адвокат може самостійно обирати спосіб реалізації свого обов`язку щодо підвищення своєї кваліфікації, проте не звільняє адвоката від виконання цього обов`язку. Повна інформація про виконання адвокатом такого обов`язку відображається в особистій картці адвоката та обліковується Вищою школою адвокатури НААУ, як адміністратором процесу підвищення кваліфікації адвокатів в Україні щодо всіх адвокатів в АРК, областях, містах Києві та Севастополі, та відповідні дані про щорічне проходження підвищення кваліфікації адвокатами подаються Вищою школою адвокатури до НААУ для розміщення її в ЄРАУ.
Позивач, зазначаючи про можливість самостійного обрання адвокатом видів підвищення кваліфікації, не надав доказів щодо виконання ним обов`язку з підвищення кваліфікації у період з 2019 по 2023 роки ані до КДКА Полтавської області, ані до суду.
Враховуючи вищезазначені правові норми та з`ясовані судом обставини справи стосовно не виконання ОСОБА_1 вимог щодо підвищення кваліфікації адвокатом протягом 2019-2023 років, суд вважає, що у КДКА Полтавської області виникли підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача.
Зауважень з приводу процедури дисциплінарного провадження позивач не висловив, а тому суд оцінку правовідносинам у цій площині не надає.
З приводу доводів позивача щодо спливу строку для притягнення до відповідальності, суд зазначає наступне.
Обставини, з якими відповідач пов`язує підстави для притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності відповідно до змісту оскаржуваного рішення, зводяться до того, що у профайлі адвоката ОСОБА_1 в ЄРАУ відсутні відомості про виконання ним вимог з підвищення професійної кваліфікації у період з 2019 по 2023 роки.
Позивач не спростовує цього факту, натомість тлумачить способи підвищення кваліфікації адвоката на свій розсуд, який не узгоджується з вимогами чинного законодавства.
У контексті досліджуваних правовідносин суд знову звертає увагу на висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, сформульовані у постанові від 25.09.2025 у справі №420/32072/23, де Суд зазначив, що нормативний зміст положень розділу VI "Дисциплінарна відповідальність адвоката" Закону №5076-VI (статті 33 - 42), яким кореспондують норми Положення №120, визначає процедуру, за якою відомості, що можуть мати наслідком дисциплінарну відповідальність адвоката, підлягають обов`язковій перевірці з вирішенням питання щодо наявності або відсутності підстав для порушення дисциплінарної справи щодо адвоката та подальшим її розглядом, за наявності для цього підстав, і ухваленням відповідного рішення. При цьому Закон встановлює для дисциплінарного органу присічний строк в один рік для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності з моменту вчинення дисциплінарного проступку.
З іншого боку Закон №5076-VI не передбачає для дисциплінарного органу дискреції на власний розсуд протягом невизначеного періоду часу не реагувати на отриману інформацію, що може мати наслідком дисциплінарну відповідальність адвоката, та, тим більше, без будь-яких часових обмежень використати її як підставу притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності в майбутньому.
Беручи до уваги наведене, окружний суд доходить висновку у досліджуваних правовідносинах про те, що оскільки звітним періодом з виконання адвокатами обов`язку щодо підвищення кваліфікації є календарний рік, з 01 січня до 31 грудня кожного року, й у кожному разі відсутності в адвоката за такий період необхідної кількості балів Вища школа адвокатури НААУ зобов`язана інформувати, зокрема, відповідну КДКА регіону про порушення адвокатом Порядку №63, то, якщо ця інформація може мати наслідком притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності, встановлений частиною другою статті 35 Закону №5076-VI присічний строк для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності – протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку, має застосовуватися щодо кожного з таких випадків.
Оскільки оскаржуване рішення КДКА Полтавської області було прийняте 13.02.2025 за невиконання адвокатом ОСОБА_1 обов`язку щодо підвищення кваліфікації у період з 2019 по 2023 роки, то річний строк притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності минув.
Відповідач, обґрунтовуючи терміни притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності, в оскарженому рішенні посилався, зокрема, на постанову Верховного Суду від 09.08.2019 у справі №1540/4358/18, де Суд через відсутність у Законі України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначення поняття "триваюче правопорушення" сформулював правовий висновок, згідно з яким триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином. Відсутність у Законі України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" поняття "триваюче правопорушення" не може бути підставою для звільнення від відповідальності. Тобто, дисциплінарний проступок у вигляді не підвищення адвокатом свого професійного рівня (кваліфікації) є триваючим.
У цьому контексті суд звертає увагу на висновки Верховного Суду, сформульовані у постанові від 25.09.2025 у справі №420/32072/23 в аналогічних правовідносинах, де Суд зауважив, що у справі №1540/4358/18 суд касаційної інстанції визначив лише початковий момент триваючого правопорушення та вказав, що відсутність у Законі №5076-VI поняття "триваюче правопорушення" не може бути підставою для звільнення від відповідальності, водночас висновків з приводу моменту припинення такого порушення, зокрема й у тому розумінні, як про це вказує відповідач у касаційній скарзі, Суд не викладав. Крім цього, нормативно-правове регулювання у справі, яка переглядається, суттєво відрізняється від справи №1540/4358/18, що зумовлено відмінними (різними, не однаковими) підставами притягнення адвокатів до дисциплінарної відповідальності. Зокрема, у справі, яка переглядається, вирішальне значення у питанні застосування частини другої статті 35 Закону №5076-VI має системний аналіз норм цього Закону у поєднанні з положеннями Порядку №63. Натомість у справі №1540/4358/18 висновки Суду стосуються питання застосування Закону №5076-VI в контексті вимог Положення про внески на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування, затвердженого Рішенням ради адвокатів України №72 від 16.02.2013 із змінами та доповненнями, внесеними рішенням Ради адвокатів України №4 від 03.02.2017, норми якого стосуються в тому числі особливостей дисциплінарної відповідальності адвоката за порушення вимог щодо сплати внесків. 
За таких обставин окружний суд визнає не релевантними висновки Верховного Суду у справі №1540/4358/18 до правовідносин у цій справі, зокрема в частині визначення терміну "триваюче правопорушення" у контексті невиконання адвокатом обов`язку постійно підвищувати свій професійний рівень (професійну кваліфікацію), визначеного пунктами 16, 20 Порядку №63.
Натомість, в аспекті моменту припинення триваючого порушення, окружний суд послуговується висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 11.12.2018 у справі №810/1224/17 (К/9901/17539/18), де зазначено, що у чинному законодавстві України не визначено поняття "триваюче правопорушення". Разом з тим за загальноприйнятим у теорії права визначенням триваючим вважають правопорушення, яке починається з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, коли винна особа не виконує конкретний покладений на неї обов`язок або виконує його неповністю чи неналежним чином, а потім така бездіяльність триває протягом певного проміжку часу до моменту виконання установлених обов`язків або виявлення правопорушення.
Застосовуючи цей висновок до спірних правовідносин, суд у контексті пункту 23 Порядку №63, за яким звітним роком з підвищення кваліфікації адвокатів є календарний рік, з 01 січня до 31 грудня кожного року, а також визначеного цим пунктом обов`язку Вищої школи адвокатури проінформувати раду адвокатів регіону та відповідну КДКА регіону про порушення цього Порядку у разі відсутності необхідної кількості балів в заліковій картці обліку балів з підвищення кваліфікації адвоката, дійшов власного висновку про те, що цим презюмується наявність у розпорядженні органів адвокатського самоврядування інформації про підвищення/непідвищення адвокатом професійної кваліфікації, що можна розуміти у значенні виявлення поведінки, яка може мати наслідком дисциплінарну відповідальність адвоката.
Крім того, на думку Верховного Суду, визначене пунктом 32 Порядку №63 правило, яке унормовує можливість отримати сертифікат за попередні роки (попередні звітні періоди), тобто усунути порушення допущені раніше, жодним чином не впливає на викладені вище висновки щодо застосування у межах спірних правовідносин частини другої статті 35 Закону №5076-VI, тож не мають вирішального значення для правильного вирішення цієї справи.
Відтак, саме 01 січня року, наступного за звітним, є днем коли відповідач повинен був виявити вчинення відповідачем дисциплінарного проступку, а саме не підвищення кваліфікації, тоді як триваюче правопорушення позивача припиняється з дня виявлення 01 січня року відповідного календарного року, наступного за звітним, і саме з цієї дати має обраховуватись річний строк притягнення позивача до відповідальності.
Таким чином, на момент прийняття відповідачем спірного рішення, строк притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за відповідний рік сплив, позаяк останнім днем строку притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача було 31 грудня року, що є наступним за роком, в якому позивач повинен був виконати вимоги підвищення кваліфікації.
Відтак, позивач не міг бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності у 2025 році за порушення, вчинені у період з 2019 року по 2023 рік.
Враховуючи вищевикладене, суд визнає протиправним та скасовує рішення КДКА Полтавської області від 13.02.2023 лише з підстав недотримання відповідачем строків притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності, у зв`язку з чим позов слід задовольнити у повному обсязі у спосіб, обраний позивачем.
Згідно з приписами частини першої статті 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір у сумі 1211,20 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.    Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 у справі №440/2645/25 - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 13.02.2025 про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. 
Позивач:  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ).
Відповідач: Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Полтавської області (код ЄДРПОУ 22543623; вул. Котляревського, 6, офіс 2, м. Полтава, 36000).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання. 

Суддя	 	Є.Б. Супрун