Іменем України
РІШЕННЯ

23 березня 2026 року 	м. Чернігів	справа № 927/125/25 	
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Фесюри М.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом: Ніжинської окружної прокуратури,
вул. Овдіївська, 2, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600,
код ЄДРПОУ 0291011423,
в інтересах держави в особі
позивача: Чернігівської обласної ради,
проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000, 
код ЄДРПОУ 25618741,
до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю “Енера Чернігів”,
проспект Перемоги, буд.126 Б, м. Чернігів, 14013, 
код ЄДРПОУ 41823846,
до відповідача-2: Державного навчального закладу “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області”,
вул. Незалежності, 5А, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600,
код ЄДРПОУ 02548794,
про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 118 305,75 грн 
без повідомлення (виклику) сторін
Обставини справи:
Ніжинською окружною прокуратурою подано позов в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “Енера Чернігів” та Державного навчального закладу “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області”, про:
- визнання недійсними додаткових угод №3 від 18.08.2021, №4 від 28.08.2021, №5 від 05.10.2021, №6 від 07.10.2021, №7 від 27.10.2021, №8 від 08.11.2021, №9 від 23.11.2021, №10 від 29.11.2021 про внесення змін та доповнень до договору про постачання електричної енергії споживачу №210137ВЦ від 20.01.2021, укладених між Державним навчальним закладом “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області” (код ЄДРПОУ 02548794) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Енера Чернігів” (код ЄДРПОУ 41823846);
- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Енера Чернігів” до обласного бюджету Чернігівської області коштів в сумі 118 305,75 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при укладанні між відповідачами спірних додаткових угод було порушено вимоги п.2 ч.5 ст.41 Закону України “Про публічні закупівлі”, а саме змінено ціну за одиницю товару у бік збільшення за відсутності відповідного коливання ціни такого товару на ринку, внаслідок чого безпідставно зменшено обсяги закупівлі. Враховуючи те, що вищезазначені додаткові угоди укладені з порушенням вимог Закону України “Про публічні закупівлі”, прокурор, посилаючись на приписи ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, просить визнати їх недійсними. Оскільки відповідач-2 сплатив кошти за поставлену електричну енергію відповідно до ціни, вказаній у спірних додаткових угодах, тобто за збільшеною ціною, прокурор на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України просить стягнути з відповідача-1 до обласного бюджету Чернігівської області 118 305,75 грн безпідставно отриманих коштів.
Ухвалою суду від 17.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачам п`ятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та іншим учасникам справи у порядку, визначеному ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, заяви із обґрунтуванням своїх заперечень щодо такого розгляду.
Ухвалою від 03.03.2025 суд відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю “Енера Чернігів” у задоволенні заяви про розгляд справи за правилами загального провадження.
04.03.26, від відповідача-1 надійшов відзив у справі, в якому ТОВ “Енера Чернігів” заперечило проти задоволення позовних вимог. Вважає, що відсутні підстави для здійснення прокурором самостійного представництва інтересів держави в цій справі, оскільки прокурор звернувся в інтересах осіб, які не мають статусу позивача в справах щодо оскарження процедур закупівлі, проведених за Законом України “Про публічні закупівлі”. Вказує на те, що прокурор не довів належними доказами недійсність додаткових угод та їх укладення з порушенням частини 4 статті 41 Закону України “Про публічні закупівлі”. На момент укладення Договору та додаткових угод до нього постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 не діяла, а тому не може застосовуватися до спірних правовідносин. Просив врахувати окрему думку до постанови від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, яка узгоджується з позицією відповідача. Заперечує щодо застосування до даних правовідносин приписів статей 216, 1212 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України). Звертає увагу на те, що в споживача відсутній обов`язок споживання того обсягу електричної енергії, що визначений Договором. 
07.03.26, від Ніжинської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив на позов, в якій, спростовуючи доводи відповідача-1 зазначила, що при зверненні до суду з позовом, належним чином обґрунтувала підстави представництва інтересів держави в особі позивача. Спірні додаткові угоди укладені з порушенням вимог Закону, що порушує інтереси держави. Зміни до Договору в частині збільшення ціни за одиницю товару ініційовані ТОВ “Енера Чернігів” з порушенням вимог п. 2 частини 5 статті 41 Закону України “Про публічні закупівлі”. Грошові кошти в сумі 118 305,75 грн є такими, що безпідставно одержані відповідачем-1, а тому останній зобов`язаний їх повернути, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України. 
12.03.26, від відповідача-1 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких ТОВ “Енера Чернігів” підтримало правову позицію наведену в відзиві на позов, просило відмовити в задоволенні позову. Наголосило, що недійсність додаткових угод не означає відсутність договірних відносин між сторонами, адже відносини врегульовані Договором, який недійсним у судовому порядку не визнається, тобто зобов?язання сторін є договірним.
У межах справи ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.03.25 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Енера Чернігів” від 20.03.25 та зупинено провадження у справі №927/125/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.
12.01.2026 року до суду через систему “Електронний суд” від Ніжинської окружної прокуратури надійшло клопотання про поновлення провадження у справі. До клопотання надано копію постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.25 у справі №920/19/24.
21.11.2025 Великою Палатою ухвалено постанову у справі №920/19/24, яку оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 15.12.2025.
За інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень Великою Палатою Верховного Суду ухвалено постанову від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 (повний текст якої оприлюднений в Єдиному державному реєстрі судових рішень 15.12.2025).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 (пункти 205 – 207) надала висновок щодо застосування норм матеріального права, зокрема, п. 2 частини 5 статті 41 Закону № 922-VIII): зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 % не допускається, в тому числі і у випадку закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
Зміни та доповнення до п. 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, внесені Законом № 1530-IX, стосуються лише встановлення альтернативного варіанту визначення моменту початку обчислення строку для зміни ціни за одиницю товару - 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю або 90 днів з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару та не скасовують встановлену первісною редакцією цього Закону заборону збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, в тому числі і при здійсненні закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
Виняток з обмежень, викладений в останньому реченні п. 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, повинен тлумачитися суто буквально, а тому він стосується лише строків зміни ціни за одиницю товару у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії (дотримання умови про зміну лише раз на 90 днів в цьому випадку не діє) і не визначає верхньої межі збільшення (зміни) ціни за одиницю товару.
Ухвалою суду від 20.01.26 постановлено поновити провадження у справі №927/125/25, продовжити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін; запропонувати сторонам протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання ухвали, надати письмові пояснення у справі (за наявності) з урахуванням постанови Великої Палати від 21.11.2025 р.
27.01.26, від відповідача-1 надійшли додаткові пояснення у справі, за змістом яких у письмових поясненнях з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі №920/19/24 зазначає таке:
- на момент укладення між сторонами договору та спірних додаткових угод, а також виконання сторонами умов договору, постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі №920/19/24 не діяла, тому не може застосовуватися до спірних правовідносин між сторонами;
- окрема думка щодо зазначеної постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі №920/19/24 зводиться до того, що обраний Великою Палатою варіант тлумачення п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України “Про публічні закупівлі” насправді не був найбільш очевидним і навпаки існували об`єктивні причини для того, щоб тлумачити цю норму як таку, що дозволяє неодноразово збільшувати ціну одиниці товару, але з трьома обмеженнями: 1) пропорційно збільшенню ціни на ринку; 2) не більше ніж на 10% за раз; 3) не частіше одного разу на 90 днів (окрім бензину, дизельного палива, природного газу та електричної енергії, для яких це обмеження щодо строків не діє). Попри явну відмінність цієї норми від попередньої (п. 2 ч, 4 ст. 36 Закону України “Про публічні закупівлі” в редакції 2015 року), її тлумачення Великою Палатою в частині загального ліміту зростання ціни не відходить від буквального змісту саме попередньої та не враховує подальші законодавчі зміни;
- на час укладання договору про постачання електричної енергії не було стабільної судової практики, яка б свідчила про те, що тлумачення сторонами п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України “Про публічні закупівлі” є неправильним;
- окрема думка від 21.11.2025 містить вагомі аргументи для зміни практики, яка сформувалася після рішення Великої Палати від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, у зв??язку з чим Велика Палата не лише могла, а й повинна була відступити від свого попереднього висновку щодо тлумачення п. 2 ч.5 ст. 41 Закону України “Про публічні закупівлі” і перейти до іншого підходу, який більше узгоджується з текстом Закону, стандартами Конвенції та правилами ЄС. Така зміна судової практики створила б на майбутнє належні можливості для більш гнучкої адаптації договірної ціни товару до коливань на ринку, що могло би знизити як потенційні ризики втрат для учасників процедури закупівлі, так і ризики закладання надлишкової маржі в ціну товару ще на етапі подачі тендерних пропозицій;
- позиція відповідача-1 в повній мірі узгоджується з окремою думкою до постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24.
У відзиві на позов відповідач-1 проти позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне:
- підстави для здійснення самостійного представництва інтересів держави в суді у цій справі відсутні, оскільки прокурор звернувся в інтересах особи, яка не має статусу позивача у справах щодо оскарження процедури закупівлі;
- жодна з наведених угод не містить в собі вимог щодо збільшення ціни товару понад десять відсотків, отже відповідна вимога ч.2 ст.41 Закону України “Про публічні закупівлі” сторонами дотримана; при укладенні спірних додаткових угод до договору було дотримано вимоги ч.5 ст. 41 Закону, оскільки зазначену ціну збільшено в межах коливань ціни зазначеного товару на ринку; зміна умов договору та підписання додаткових угод відбувалася за згодою обох сторін;
- на момент укладення договору та спірних додаткових угод до нього, а також виконання сторонами умов договору, постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 не діяла, тому не може застосовуватися до спірних правовідносин між сторонами; позиція відповідача-1 повністю узгоджується з окремою думкою до зазначеної постанови;
- договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ст. 1212 ЦК України. У справі, що розглядається, позовні вимоги полягають в недійсності додаткових угод до договору, але їх недійсність не означає відсутність між сторонами договірних відносин, адже відносини між ними врегульовані договором, тобто зобов`язання є договірними.
Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження в справі.
Суд також врахував, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для вирішення спору по суті. 
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
В силу вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
Європейський суд щодо тлумачення положення “розумний строк” в рішенні у справі “Броуган та інші проти Сполученого Королівства” роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин. 
З огляду на перебування судді Фесюри М.В. у відпустці, приймаючи до уваги принцип незмінності складу суду, враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст.ст. 2, 11 ГПК України, строк розгляду справи № 927/125/25 слід вважати розумним через об`єктивно обумовлені обставини, що потребували більшого часу розгляду справи, ніж той, що встановлений ст. 248 ГПК України, задля правильного її вирішення.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:
13.01.2021 на веб-сайті “Prozorro” (ідентифікатор закупівлі № UA-2021-01-13-000673-с) Державним навчальним закладом “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області” оприлюднено оголошення про проведення переговорної процедури закупівлі 120000кВт/год електричної енергії з терміном постачання до 31.12.2021.
За результатами проведених торгів переможцем визнане ТОВ “Енера Чернігів” (відповідач), з остаточною ціновою пропозицією 295 200,00 грн з ПДВ.
20.01.2021 між Державним навчальним закладом “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області” та ТОВ “Енера Чернігів” укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №210137ВЦ на постачання електричної енергії обсягом 120000кВт/год, на загальну суму 295 200,00 грн. з ПДВ., за п. 1.2. якого умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України “Про ринок електричної енергії” та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі – ПРРЕЕ).
За змістом п. 1.1. Договору постачальник продає електричну енергію (найменування товару Електрична енергія; код 09310000-5, Електрична енергія за ДК 021:2015) споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Пунктом 1.3. Договору сторони передбачили очікуваний обсяг: 120 000 кВт/год.
За умовами п. 4.1. ціна цього Договору становить 295 200,00 грн. з ПДВ, за ціною 2,46 грн з ПДВ за 1кВт*год. 
Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком №3 до цього Договору.
За пунктами 12.3 Договору істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань Сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених ст.41 ЗУ “Про публічні закупівлі”.
За п. 5.1. Договору споживач має право отримувати електричну енергію на умовах, зазначених у цьому Договорі.
У пункту 12.1. Договору цей договір набирає чинності з 1 січня 2021 року та діє до 31 грудня 2021 року, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією, а в частині проведення розрахунків – до повного виконання сторонами зобов`язань за Договором.
Матеріали справи містять листи б/н б/д та №3931 від 20.08.2021, №4604 від 24.09.2021, №4685 від 24.09.2021, №5520 від 26.10.2021, №5636 від 01.11.2021, №6053 від 12.11.2021, №6516 від 26.11.2021, отримані Державним навчальним закладом “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області”, якими ТОВ “Енера Чернігів” повідомляло споживача про щоденну закупівлю електроенергії на ринку “на добу наперед” та про те, що відповідно до п. 2 частини 5 статті 41 Закону України “Про публічні закупівлі”, направляло споживачу додаткові угоди № 3,4,5,6,7,8,9,10 щодо збільшення ціни електричної енергії до Договору №210137ВЦ від 20.01.2021, просило підписати та повернути їх ТОВ “Енера Чернігів”.
18.08.2021 між ТОВ “Енера Чернігів” та Державним навчальним закладом “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області” укладено додаткову угоду №3 про внесення змін та доповнень до Договору, дія якої розповсюджується на відносини між сторонами, що виникли до укладення угоди з 01.08.2021, якою змінено його умови п. 1 Додатку №3 “Комерційна пропозиція” до Договору про постачання електричної енергії споживачу №210137ВЦ від 20.01.2021 в частині збільшення ціни електричної енергії за 1 кВт/год - 2,607517 грн. з ПДВ. 
Підставою для укладання додаткової угоди №3 від 18.08.2021 став експертний висновок Харківської торгово-промислової палати №1842/21 від 10.08.2021, складений на замовлення ТОВ “Енера Чернігів”, за яким середньозважена ціна електроенергії на РДН ОЕС України за липень 2021 року складає 1444,05 грн/МВт. год та за 05.08.2021 року - 1988,79 грн/МВт. год, відсоток коливання ціни + 37,72%.
28.08.2021 між ТОВ “Енера Чернігів” та Державним навчальним закладом “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області” укладено додаткову угоду №4 про внесення змін та доповнень до Договору, дія якої розповсюджується на відносини між сторонами, що виникли до укладення угоди з 02.08.2021, якою змінено його умови п. 1 Додатку №3 “Комерційна пропозиція” до Договору про постачання електричної енергії споживачу №210137ВЦ від 20.01.2021 в частині збільшення ціни електричної енергії за 1 кВт/год - 2,902064 грн. з ПДВ. 
Підставою для укладання додаткової угоди №4 від 28.08.2021 став експертний висновок Харківської торгово-промислової палати № 1934/21 від 18.08.2021, складений на замовлення ТОВ “Енера Чернігів”, за яким середньозважена ціна електроенергії на РДН ОЕС України станом на 05.08.2021 1988,79 грн /МВт. год; станом на 09.08.2021 2240,53 грн/МВт. год.; відсоток зміни ціни + 12,65%.
05.10.2021 між ТОВ “Енера Чернігів” та Державним навчальним закладом “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області”укладено додаткову угоду №5 про внесення змін та доповнень до Договору, дія угоди розповсюджується з 01.09.2021, якою змінено його умови п. 1 Додатку №3 “Комерційна пропозиція” до Договору про постачання електричної енергії споживачу №210137ВЦ від 20.01.2021 в частині збільшення ціни електричної енергії за 1 кВт/год - 3,156744 грн. з ПДВ. 
Підставою для укладання додаткової угоди №5 від 05.10.2021 стала цінова довідка Харківської торгово-промислової палати №2277-3/21 від 21.09.2021, складена на замовлення ТОВ “Енера Чернігів”, за якою середньозважена ціна електроенергії на РДН в ОЕС України (без ПДВ та без урахування тарифу на передачу електричної енергії) за 1 мВт/год становила: станом на 12.09.2021 - 1 889,08 грн; станом на 17.09.2021 – 2374,09 грн; відсоток зміни ціни +25,67%.
07.10.2021 між ТОВ “Енера Чернігів” та Державним навчальним закладом “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області” укладено додаткову угоду №6 про внесення змін та доповнень до Договору, дія якої розповсюджується на відносини між сторонами, що виникли до укладення угоди з 02.09.2021, якою змінено його умови п. 1 Додатку №3 “Комерційна пропозиція” до Договору про постачання електричної енергії споживачу №210137ВЦ від 20.01.2021 в частині збільшення ціни електричної енергії за 1 кВт/год - 3,436866 грн. з ПДВ. 
Підставою для укладання додаткової угоди №6 від 07.10.2021 стала цінова довідка Харківської торгово-промислової палати №2277-4/21 від 21.09.2021, складена на замовлення ТОВ “Енера Чернігів”, за якою середньозважена ціна електроенергії на РДН в ОЕС України (без ПДВ та без урахування тарифу на передачу електричної енергії) за 1 мВт/год становила: станом на 06.09.2021 – 2,261,59 грн; станом на 14.09.2021 – 2596,47 грн; відсоток зміни ціни +14,81%.
27.10.2021 між ТОВ “Енера Чернігів” та Державним навчальним закладом “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області” укладено додаткову угоду №7 про внесення змін та доповнень до Договору, дія якої розповсюджується на відносини між сторонами, що виникли до укладення угоди з 01.10.2021, якою змінено його умови п. 1 Додатку №3 “Комерційна пропозиція” до Договору про постачання електричної енергії споживачу №210137ВЦ від 20.01.2021 в частині збільшення ціни електричної енергії за 1 кВт/год - 3,726158 грн. з ПДВ. 
Підставою для укладання додаткової угоди №7 від 27.10.2021 став експертний висновок Харківської торгово-промислової палати № 2631/21 від 21.10.2021, складений на замовлення ТОВ “Енера Чернігів”, за яким середньозважена ціна на ринку на добу наперед в ОЕС України за 14.09.2021 становить 2596,47 грн/МВт. год; за 19.10.2021 2840,05 грн/МВт. год; відсоток коливання ціни +9,38%.
08.11.2021 між ТОВ “Енера Чернігів” та Державним навчальним закладом “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області” укладено додаткову угоду №8 про внесення змін та доповнень до Договору, дія якої розповсюджується на відносини між сторонами, що виникли до укладення угоди з 02.10.2021, якою змінено його умови п. 1 Додатку №3 “Комерційна пропозиція” до Договору про постачання електричної енергії споживачу №210137ВЦ від 20.01.2021 в частині збільшення ціни електричної енергії за 1 кВт/год - 4,05102 грн. з ПДВ. 
Підставою для укладання додаткової угоди №8 від 08.11.2021 став експертний висновок Харківської торгово-промислової палати № 2710/21 від 29.10.2021, складений на замовлення ТОВ “Енера Чернігів”, за яким середньозважена ціна електроенергії на РДН ОЕС України (без ПДВ) за 1мВт/год станом за 03.10.2021 становила 2535,12 грн; середньозважена ціна електроенергії на РДН ОЕС України (без ПДВ) за 1мВт/год станом за 28.10.2021 становила 3113,44 грн; відсоток коливання ціни +22,81%, середньозважена ціна електроенергії на РДН ОЕС України (без ПДВ) за 1 мВт/год станом за 19.10.2021 становила 2840,05 грн; середньозважена ціна електроенергії на РДН ОЕС України (без ПДВ) за 1 мВт/год станом за 28.10.2021 становила 3113,44 грн; відсоток коливання ціни +9,63%.
23.11.2021 між ТОВ “Енера Чернігів” та Державним навчальним закладом “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області” укладено додаткову угоду №9, про внесення змін та доповнень до Договору, дія якої розповсюджується на відносини між сторонами, що виникли до укладення угоди з 01.11.2021, якою змінено його умови п. 1 Додатку №3 “Комерційна пропозиція” до Договору про постачання електричної енергії споживачу №210137ВЦ від 20.01.2021 в частині збільшення ціни електричної енергії за 1 кВт/год - 4,409755 грн. з ПДВ. 
Підставою для укладання додаткової угоди №9 від 23.11.2021 став експертний висновок Харківської торгово-промислової палати № 2849/21 від 10.11.2021, складений на замовлення ТОВ “Енера Чернігів”, за яким середньозважена ціна електроенергії на РДН ОЕС України (без ПДВ) за 1мВт/год станом за 28.10.2021 становила 3113,44 грн; середньозважена ціна електроенергії на РДН ОЕС України (без ПДВ) за 1мВт/год станом за 06.11.2021 становила 3415,42 грн.
29.11.2021 між ТОВ “Енера Чернігів” та Державним навчальним закладом “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області” укладено додаткову угоду №10, про внесення змін та доповнень до Договору, дія якої розповсюджується на відносини між сторонами, що виникли до укладення угоди з 02.11.2021, якою змінено його умови п. 1 Додатку №3 “Комерційна пропозиція” до Договору про постачання електричної енергії споживачу №210137ВЦ від 20.01.2021 в частині збільшення ціни електричної енергії за 1 кВт/год - 4,554997 грн. з ПДВ. 
Підставою для укладання додаткової угоди №10 від 29.11.2021 став експертний висновок Харківської торгово-промислової палати № 2985/21 від 25.11.2021, складений на замовлення ТОВ “Енера Чернігів”, за яким середньозважених цін на електричну енергію на ринку “на добу наперед” (РДН) у торговій зоні ОЕС (об`єднаної енергетичної системи) України згідно з інформацією ДП “Оператор ринку”, ціна за 1 декаду жовтня (01.10.-10.10.) 2021 року становила 2568,15 грн за МВт/год, за 1 декаду листопада (01.11.-10.11.) 2021 року - 3375,95 грн за МВт/год, за 07.11.2021 - 3013,92 грн за МВт/год, за 09.11.2021 - 3502,09 грн за МВт/год (без ПДВ).
09.12.2021 між ТОВ “Енера Чернігів” та Державним навчальним закладом “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області” укладено додаткову угоду №11, про внесення змін та доповнень до Договору, якою продовжено строк дії Договору №210137ВЦ від 20.01.2021 до 31.03.2022 року.
17.01.2022 між ТОВ “Енера Чернігів” та Державним навчальним закладом “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області” укладено додаткову угоду №12, про внесення змін та доповнень до Договору, якою визначено, що термін дії договору продовжено на строк, достатній для проведення процедури закупівлі в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної в Договорі, сума становить – 59032 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, в період серпень - грудень 2021 року, TOB “Енера Чернігів” поставило Державному навчальному закладу “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області” 68 970 кВт/год вартістю 287 971,95, що підтверджується актами прийняття-передавання товарної продукції – активної електричної енергії: 
№ 210137ВЦ/130578/1 від 31.08.2021 у серпні 2021 року поставлено електричну енергію в обсязі 4497 кВт*год за ціною 2,418387 грн. за 1 квт/год з ПДВ, на суму 13050,59 грн. з ПДВ.;
№ 210137ВЦ/145033/1 від 30.09.2021, у вересні 2021 року поставлено електричну енергію в обсязі 8953 кВт*год за ціною відповідно 2,864055 грн. за 1 квт/год з ПДВ, на загальну суму 30 770,26 грн. з ПДВ; 
№ 2100137ВЦ/160949/1 від 31.10.2021, у жовтні 2021 року поставлено електричну енергію в обсязі 15915 кВт*год за ціною 3,37585 грн. за 1 квт/год з ПДВ, на суму 64471,98 грн. з ПДВ;
№ 210137ВЦ/175476/1 від 30.11.2021, у листопаді 2021 року поставлено електричну енергію в обсязі 12953 кВт*год за ціною 3,74941 грн. за 1 квт/год з ПДВ, на суму 58 279,33 грн. з ПДВ.
№ 210137ВЦ/178581/1 у грудні 2021 року поставлено електричну енергію в обсязі 10869 кВт*год за ціною 3,795831 грн. за 1 квт/год з ПДВ, на суму 49 508,26 грн. з ПДВ.
№ 210137ВЦ/178581/1 від 17.01.22 у грудні 2021 року поставлено електричну енергію в обсязі 12960 кВт*год за ціною 3,795831 грн. за 1 квт/год з ПДВ, на суму 59032,76 грн. з ПДВ.
№ 210137ВЦ/178581/1-а від 18.01.22 у грудні 2021 року поставлено електричну енергію в обсязі 2823 кВт*год за ціною 3,795831 грн. за 1 квт/год з ПДВ, на суму 12858,77 грн. з ПДВ.
Державний навчальний заклад “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області” за поставлену у період з серпень-грудень 2021 року електроенергію обсягом 68 970 кВт/год., перерахувало відповідачу 287 971,95 грн, про що свідчать додані до матеріалів справи копії платіжних доручень від 13.09.21 №1172, №1322 від 12.10.21, №1505 від 15.11.21, №1682 від 06.12.21, №1689 від 06.12.21, №1836 від 23.12.21, №1837 від 23.12.21, №24 від 17.01.22, №26 від 18.01.22.
Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор вказав, що на підставі додаткових угод: №3 від 18.08.2021, №4 від 28.08.2021, №5 від 05.10.2021, №6 від 07.10.2021, №7 від 27.10.2021, №8 від 08.11.2021, №9 від 21.11.2021, №10 від 29.11.21 про внесення змін до Договору про постачання електричної енергії споживачу №210137ВЦ від 20.01.2021, укладених з порушенням вимог п. 2 частини 5 статті 41 Закону України “Про публічні закупівлі”, вартість 1 кВт/год електроенергії зросла з 2,46 грн до 4,554997 грн або на + 84 %, в той час як замовлений обсяг постачання по вказаним додатковим угодам зменшився. Тобто споживач здійснив оплату товару за ціною значно вищою ніж визначено Договором, при цьому обсяг поставленої електроенергії скоротився, що призвело до неефективного використання коштів місцевого бюджету та нівелювало принципи публічної закупівлі. 
Щодо підстав представництва інтересів держави прокурором в даній справі. 
Статтею 1 Закону України “Про прокуратуру” встановлено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку передбаченому цим Законом здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема загальних інтересів суспільства та держави.
Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення її інтересів, якщо їх захист не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом 4 цієї частини.
Положення частини 3 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” як на момент звернення прокурором з цим позовом до суду, так і на момент ухвалення судового рішення в справі, чинні.
Відповідно до частин 3, 4 статті 53 ГПК України в визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою в справу, провадження в якій відкрите за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
Європейський Суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення в справі “Ф.В. проти Франції” (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27).
Водночас, існує категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі “Менчинська проти Російської Федерації” (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (в неофіційному перекладі): “Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або в випадках, коли потрібно захистити інтереси держави”.
При цьому ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора в цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо суд вирішує наскільки участь прокурора в розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін. 
У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) “Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону” щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачена важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.
Враховуючи викладене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу в питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст п. 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України, щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах, не може тлумачитися розширено. Положення вказаної норми відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді.
Прокурор може представляти інтереси держави в суді в виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п. 3 частини 2 статті 129 Конституції України). 
Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття “інтерес держави”.
У Рішенні Конституційного Суду України в справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття “інтереси держави” висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. 
В основі перших завжди є потреба в здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини). 
Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності в статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.
З урахуванням того, що “інтереси держави” є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах.
Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття “інтереси держави” має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого в статті 131-1 Конституції України та статті 23 Закону України “Про прокуратуру”.
Таким чином, “інтереси держави” охоплюють широке і водночас чітко невизначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація “інтересів держави”, особливо в сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 26.07.2018 у справі № 926/1111/15, від 08.02.2019 у справі № 915/20/18).
Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” (чинної на момент вирішення цього спору) прокурор може представляти інтереси держави в суді лише в двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.
Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звернувся до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.
У Рішенні від 05.06.2019 № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлений вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначений характер її діяльності і в такий спосіб передбачене її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.
Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. 
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. 
За частинами 4, 7 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України “Про прокуратуру”, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. 
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. 
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України “Про прокуратуру”, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи така відповідь взагалі не отримана, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. 
Частина 4 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва. Такі правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.
У даній справі прокурором поданий позов в особі позивача – Чернігівської обласної ради, в зв`язку з невиконанням цим органом обов`язків щодо захисту інтересів держави в суді.
Щодо підстав представництва інтересів держави в особі Чернігівської обласної ради.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань організаційна-правова форма Чернігівської обласної ради - орган місцевого самоврядування.
Виходячи з приписів статті 16 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, що є в комунальній власності територіальних громад міст.
Відповідно до статті 10 Закону України “Про місцеве самоврядування в України” обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
При цьому орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування (стаття 18-1 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”).
Статтею 28 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” визначено повноваження сільських, селищних, міських рад в галузі бюджету, фінансів і цін, зокрема, передбачено здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету.
Згідно із частинами 2, 4 статті 61 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” районні та обласні ради затверджують районні та обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних та культурних програм, контролюють їх виконання. Самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.
За висновками Верховного Суду, в постанові від 22.12.2022 у справі № 904/123/22, органам місцевого самоврядування надані широкі права для здійснення економічного і соціального розвитку на своїй території. Так, частинами 1, 2 статті 143 Конституції України, передбачено, зокрема, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання. 
За статтею 172 Цивільного кодексу України територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування в межах їхньої компетенції, встановленої законом.
На території Чернігівської області таким органом місцевого самоврядування є Чернігівська обласна рада.
Відповідно до п.п. 1.1 Статуту Державного навчального закладу «Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області», який затверджено наказом Міністерства освіти та науки України № 1238 від 13.11.2018 (далі - Статут), професійний ліцей є підпорядкованим Міністерству освіти і науки України державним закладом другого (базового) рівня професійної (професійно-технічної) освіти, що забезпечує реалізацію права громадян на здобуття робітничих кваліфікацій та профільної середньої освіти.
Відповідно п. 7.1 Статуту порядок фінансування та матеріально-технічного забезпечення професійного ліцею визначаються Бюджетним кодексом України, Законами України «Про освіту», Про професійно-технічну освіту», «Про загальну середню освіту», іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 7.4 Статуту передбачено, що відповідно до ч.2 ст. 85 Бюджетного кодексу України професійний ліцей протягом бюджетного періоду може отримувати видатки на його функціонування одночасно з різних бюджетів, коли такі видатки здійснюються за рішенням відповідної місцевої ради за рахунок вільного залишку бюджетних коштів або перевиконання дохідної частини загального фонду місцевого бюджету за умови відсутності заборгованості такого бюджету за захищеними статтями видатків протягом року на будь-яку дату або за рішенням Кабінету Міністрів України.
Згідно затвердженого Управлінням освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації 22.03.2021 кошторису ДНЗ “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області” на 2021 рік фінансування видатків закладу освіти, здійснювалося за рахунок коштів обласного бюджету на загальну суму 7 862 450 грн (загальний фонд).
Кошторисом навчального закладу передбачено фінансування видатків на оплату електроенергії у 2021 році з обласного бюджету на загальну суму 397 800 грн.
Вивченням матеріалів закупівлі (ID: UA-2021-01-13-000673-с), встановлено, що витрати на оплату електричної енергії згідно Договору про постачання електричної енергії споживачу № 210137 від 20.01.2021, який укладено між ДНЗ “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області” та ТОВ «Енера Чернігів», здійснювалися за рахунок коштів місцевого бюджету.
Таким чином, ДНЗ “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області” розпорядився не власними коштами, а витратив бюджетні кошти, виділені із бюджету територіальної громади.
Отже, оскільки Чернігівська обласна рада здійснює функції контролю за законністю та ефективністю використання коштів обласного бюджету Чернігівської області, за рахунок якого здійснюється фінансування ДНЗ “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області”, у тому числі закупівля електричної енергії для навчального закладу згідно Договору про постачання електричної енергії споживачу № 210137 від 20.01.2021, слідує висновок про те, що Чернігівська обласна рада є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів місцевого бюджету.
Відповідно до частини 1 статті 22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. 
Згідно з частиною 5 статті 22 указаного кодексу головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет).
Отже, ДНЗ “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області” є розпорядником бюджетних коштів, отриманих за рахунок коштів місцевого бюджету для здійснення діяльності.
Таким чином, Чернігівська обласна рада є розпорядником бюджетних коштів вищого рівня по відношенню до ДНЗ “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області”, яка в свою чергу є одержувачем вказаних коштів, які в подальшому були сплачені лікарнею на користь ТОВ “Енера Чернігів” в порядку виконання договору № 1503230ВЦ від 26.01.2021. 
За доводами прокурора, Ічнянська міська рада є особою, уповноваженою на здійснення контролю за виконанням місцевого бюджету та головним розпорядником бюджетних коштів, за рахунок яких проведена закупівля та має повноваження зі здійснення контролю за станом фінансової дисципліни закладу охорони здоров`я, а також наділена процесуальною дієздатністю щодо подання позовів до суду з указаних питань.
Листом №54-77-8716 вих-24 від 25.12.24 Ніжинська окружна прокуратура поінформувала Чернігівську обласну раду про порушення під час укладення додаткових угод між ДНЗ “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області” та ТОВ “Енера Чернігів” до Договору № 210137ВЦ від 20.01.2021 на постачання електричної енергії, що призвело до збільшення ціни електроенергії на понад 184 % від ціни, визначеної договором, та запитала про бажання скористатися своїм правом на звернення до суду з позовом про визнання додаткових угод до зазначеного договору недійсними та повернення безпідставно отриманих коштів.
Разом із тим, листом від 14.01.2025 № 01-05/27 Чернігівська обласна рада повідомила, що нею не вживались заходи для визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю (постачання) електричної енергії та стягнення коштів і таке звернення до суду не планується. 
Оскільки Чернігівська обласна рада уповноважена на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту охоронюваних законом інтересів держави в особі територіальної громади міста, порушених внаслідок укладення відповідачами оскаржуваних додаткових угод та пов`язаних із законним та ефективним витрачанням бюджетних коштів, відтак, є належним позивачем у цій справі. Нездійснення компетентним у спірних правовідносинах органом жодних дій, спрямованих на звернення до суду з відповідним позовом свідчить про неналежне здійснення нею заходів щодо захисту державних інтересів та про бездіяльність цього органу.
У порядку частини 4 статті 23 Закону України “Про прокуратуру”, прокурор, листом від №52-77-546вих-25 від 29.01.205, попередньо, до звернення до суду, повідомив Чернігівську обласну раду про подання позову до Господарського суду Чернігівської області в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради, до відповідачів: ТОВ “Енера Чернігів” та ДНЗ “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області” та ТОВ “Енера Чернігів”, про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів у сумі 118 305,75 грн.
Вказане спростовує заперечення відповідача1 стосовно неналежного обґрунтування прокурором підстав представництва інтересів держави в особі позивача, Чернігівської обласної ради.
Суд врахував, що порушення законодавства про публічні закупівлі при укладенні додаткових угод про збільшення ціни на постачання електроенергії після укладення договору про закупівлю, не сприяє раціональному та ефективному використанню бюджетних коштів, створює загрозу порушення економічних інтересів держави в бюджетній сфері, потенційно факт перерахування відповідачу зайвих бюджетних коштів порушує принципи максимальної економії та ефективності, а тому призводить до протиправного витрачання бюджетних коштів. З наведеного слідує, що при вирішенні даного спору наявний як державний, так і суспільний інтерес.
Щодо визнання недійсними додаткових угод.
За п.1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (в тексті – ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частинами 1, 2 статті 632 ЦК України врегульовано, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, установлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.
Зміна ціни після укладення договору допускається лише в випадках і на умовах, установлених договором або законом. 
За приписами статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлене законом або не випливає із суті відносин сторін.
Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначені Законом України “Про публічні закупівлі” від 25.12.2015 № 922-VIII.
Цей Закон передбачає, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (частина 1 статті 41 Закону України “Про публічні закупівлі”).
За пунктами 6, 11 та 22 статті 1 Закону України “Про публічні закупівлі”:
- договір про закупівлю це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі / спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару;
- замовники це суб`єкти, визначені згідно із статтею 2 цього Закону, які здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до цього Закону;
- предмет закупівлі це товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі або в межах проведення спрощеної закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції / пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі). 
За приписами частини 4 статті 41 вказаного Закону України “Про публічні закупівлі” (в редакції діючій на момент укладення Договору) умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції / пропозиції за результатами електронного аукціону (в тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі / спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника в разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та / або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції / пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі. 
Відповідно до п. 2 частини 5 статті 41 Закону України “Про публічні закупівлі” (в редакції чинній на момент укладення Договору) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку в разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
В абзаці 2 частини 3 статті 6 ЦК України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Таким чином, Закон України “Про публічні закупівлі” встановлює імперативну норму, за якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно в випадках, визначених частиною 5 статті 41 Закону України “Про публічні закупівлі”, зокрема, за п. 2 – у випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку в разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.
Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни електричної енергії на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період після укладення договорів і до внесення відповідних змін до нього.
Коливання ціни на ринку повинно розцінюватися саме після підписання договору, оскільки п. 2 частини 5 статті 41 Закону України “Про публічні закупівлі” урегульовано саме зміну істотних умов договору в разі виникнення такого явища як коливання ціни на ринку.
Виходячи із викладеного, внесення змін до договору в частині його ціни за одиницю товару є правомірним лише в випадку документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди (або отримання пропозиції про її укладення) щодо внесення змін.
Суд установив, що ДНЗ “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області” та Товариство з обмеженою відповідальністю “Енера Чернігів” 20.01.21 уклали договір №210137ВЦ про постачання електричної енергії споживачу за результатами процедури закупівлі на виконання вимог Закону України “Про публічні закупівлі”. На момент підписання Договору сторони погодили всі його істотні умови – предмет, ціну, строк виконання зобов`язань, що узгоджується з положеннями Закону України “Про публічні закупівлі”.
Виходячи з умов пункту 2.2 Договору сторони передбачили обсяг: 120 000 кВт/год. За умовами п. 4.1. загальна вартість цього Договору становить 295 200,00 грн. з ПДВ. Ціна за одиницю товару (1 кВт/год електричної енергії) розраховується відповідно до додатку № 3 до Договору та становить 2,46 грн з ПДВ.
Додатковими угодами: №3 від 18.08.2021, №4 від 28.08.2021, №5 від 05.10.2021, №6 від 07.10.2021, №7 від 27.10.2021, №8 від 08.11.2021, №9 від 23.11.21, №10 від 29.11.21 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 20.01.2021 №210137ВЦ змінені його істотні умови, зокрема за підсумком збільшена ціна за одиницю товару з 2,46 грн з ПДВ до 4,554997 грн з ПДВ.
Фактично ціна за одиницю товару збільшилася на +84,9 грн, у той час як замовлений обсяг електричної енергії суттєво зменшився.
Необхідність укладення оспорюваних додаткових угод відповідач обґрунтував коливанням ціни електричної енергії на ринку, у підтвердження чого (коливання) надав експертні висновки Харківської торгово-промислової палати та цінові довідки: від 10.08.2021 №1842/21, від 18.08.2021 № 1934/21, від 21.09.2021 №2277-3/21, від 21.09.2021 №2277/4/21, від 21.10.2021 №2631/21, 29.10.2021 №2710/21, що складені на підставі інформації ДП “Оператор ринку” про рівень середньозважених цін на електричну енергію на ринку “на добу наперед” (РДН) у торговій зоні ОЕС (об?єднаної енергетичної системи) України. 
Підставою для укладення вказаної додаткової угоди №3 від 18.08.21 став експертний висновок Харківської регіональної торгово-промислової палати від 10.08.2021 № 1842/21, який відображає середньозважену ціну на РДН в ОЕС України за липень 2021 року (1444,05 грн/МВт*год) та за 05.08.2021 (1988,79 грн/МВт*год) та відсоток зростання між вказаними показниками (+37,72%).
Натомість, вказаний експертний висновок не може виступати в якості належного і беззаперечного підтвердження коливання ціни на електроенергію та не може бути розцінений, як достатнє обґрунтування необхідності внесення змін до Договору від 20.01.2021, в частині збільшення вартості ціни.
Фактично в експертному висновку, який згідно примітки носить довідково- інформаційний характер, порівнюються ціни за неспівмірні проміжки часу (місяць з днем), що не може свідчити про наявність реального збільшення вартості електричної енергії, оскільки ціна на електричну енергію є динамічною і залежить від попиту та пропозиції на РДН на певну дату, а отже таке порівняння не є правомірним.
Таким чином, вказаний документ не містить відомостей щодо середньозваженої ціни на РДН в ОЕС станом на дати укладання Договору від 20.01.2021 та Додаткової угоди № 3 від 18.08.2021 (або отримання пропозиції про її укладення), а тому не може підтвердити реальне коливання ціни на електричну енергію у даний період.
За таких обставин, експертний висновок Харківської регіональної торгово- промислової палати від 10.08.2021 № 1842/21 який став підставою для укладення Додаткової угоди № 3 від 18.08.2021, не може виступати в якості належного і беззаперечного підтвердження коливання ціни на ринку електроенергії та не може бути розцінений, як достатнє обґрунтування необхідності внесення змін до Договору від 20.01.2021, в частині збільшення вартості товару.
Зокрема, згідно відомостей ДП «Оператор ринку» у період з 20.01.2021 (дата укладення Договору №210137) у по 01.08.2021 (дата початку дії Додаткової угоди № 3) середньозважена ціна на електроенергію РДН в ОЕС України становила 1 423,84 мВт.год., що на 14,4 % нижче середньозваженої ціни, яка діяла станом на дату укладення Договору №12061 ВЦ (1 664,32 мВт.год), що свідчить про наявне коливання ціни на ринку у сторону зменшення ціни та відсутність підстав для укладення додаткової угоди № 1.
Також ціна на ринку в цей період була значно нижче, ніж визначена у основному Договорі.
Зокрема, у період дії Договору від 20.01.2021, у травні 2021 року - середньозважена ціна становила - 1 018,74 грн/МВт*год, що на 28,5 % менше від ціни, яка діяла на момент укладення Договору від 20.01.2021 (1 664,32 мВт.год), що свідчить про коливання ціни електричної енергії у бік її зменшення.
Підставою для укладення додаткової угоди №4 від 28.08.21 став лист, де ТОВ “Енера Чернігів” повідомило про збільшення ціни електричної енергії на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України “Про публічні закупівлі” та додало копію експертного висновку Харківської торгово-промислової палати від 18.08.2021 № 1934/21, в якому зазначено середньозважену ціну на РДН в ОЕС України станом за на 05.08.2021 - 1988,89 грн./МВт.год. та станом на 09.08.2021 - 2240,53 грн./МВт.год). 
У вказаному документі порівнюється середньозважена ціна на РДН в ОЕС України за 05.08.2021 (1988,79 грн/МВт*год) та за 09.08.2021 (2240,53 грн/МВт*год) та вказано відсоток зростання між вказаними показниками (+12,65 %).
Наданий експертний висновок не може слугувати належною та достатньою підставою для укладення додаткової угоди № 4 від 28.08.2021, оскільки містить інформацію про ціни на електроенергію, які діяли до укладення Додаткової угоди №3 від 18.08.2021. Вказаний документ не містить підтвердження факту зростання на ринку ціни після укладення Додаткової угоди № 3 та не може бути розцінений, як достатнє обґрунтування необхідності внесення змін до Договору від 03.03.2021 в частині збільшення вартості електроенергії на 9,99 %.
У той же час, відповідно до даних розміщених на веб-сайті ДП «Оператор ринку» (https:www.oree.com.ua), станом на 01.08.2021 (дата початку дії Додаткової угоди №3) середньозважена ціна на електроенергію РДН в об`єднаній енергетичній системі України становила 2119,14 грн./мВт.год. а станом на 28.08.2021 (дата укладення Додаткової угоди № 4 ) -2 111,02 грн./мВт.год, що свідчить про зменшення ціни на електроенергію.
Таким чином, визначення коливання ціни проведено Харківською регіональною торгово-промисловою палатою шляхом порівняння середньозважених цін на певні дати місяця, які обрано Відповідачем самостійно для визначення вигідного для ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» коливання ціни, що не може свідчити про наявність реального збільшення вартості електричної енергії з 02.08.2021.
Оскільки нову ціну змінено з 02.08.2021, це свідчить що у серпні 2021 року електроенергія по ціні, визначеній Додатковою угодою № 3 взагалі не постачалася. Тобто у серпні фактично ціну збільшено на + 17,8 % відносно первісної ціни.
Підставою укладення додаткової угоди № 5 від 05.10.2021 стала цінова довідка Харківської торгово-промислової палати від 21.09.2021 № 2277-3/21, отримана на запит ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» від 17.09.2021 щодо надання інформації про рівень середньозважених цін на Електричну енергію на ринку «на добу наперед» (РДН) у торговій зоні ОЕС (об`єднаної енергетичної системи) України згідно з інформацією ДП «Оператор ринку», які склалися станом на 12.09.2021 та 17.09.2021 та порівняння між вказаними датами.
Проте у наданій довідці не наведено розрахунок вартості електроенергії станом на попередні календарні дати, зокрема на дату укладання додаткової угоди № 4 від 28.08.2021 та дату укладення (початку дії) додаткової угоди № 5 від 05.10.2021.
Відповідно до даних розміщених на веб-сайті ДП «Оператор ринку» (https:www.oree.com.ua), станом на 28.08.2021 (дата укладення Додаткової угоди №4) середньозважена ціна на електроенергію РДН в об`єднаній енергетичній системі України становила 2119,14 грн./мВт.год., а станом на 21.09.2021 (дата отримання цінової довідки Харківської ТПП) - 2 223,47 грн./мВт.год, що свідчить про незначне збільшення ціни на електроенергію лише на 4,9 %.
Таким чином, наданий ТОВ «Енера Чернігів» документ не може виступати в якості належного і беззаперечного підтвердження коливання ціни на електроенергію на ринку та не може бути розцінений, як достатнє обґрунтування необхідності внесення змін до Договору від 20.01.2021 в частині збільшення вартості ціни на +9,99%.
Підставою для укладення додаткової угоди № 6 від 07.10.2021 ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» стала цінова довідка Харківської торгово-промислової палати від 21.09.2021 № 2277-4/21 надану на запит ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» від 17.09.2021 щодо надання інформації про рівень середньозважених цін на Електричну енергію на ринку «на добу наперед» (РДН) у торговій зоні ОЕС (об`єднаної енергетичної системи) України згідно з інформацією ДП «Оператор ринку», які склалися станом на 06.09.2021 та 14.09.2021 та порівняння між вказаними датами.
Наданий експертний висновок не може слугувати належною та достатньою підставою для укладення додаткової угоди № 6 від 07.10.2021, оскільки містить інформацію про ціни на електроенергію, які діяли до укладення попередньої Додаткової угоди №5 від 05.10.2021. Вказаний документ не містить підтвердження факту зростання на ринку ціни після укладення Додаткової угоди № 5 та не може бути розцінений, як достатнє обґрунтування необхідності внесення змін до Договору від 20.01.2021 в частині збільшення вартості електроенергії на 9,99 %.
Відповідно до даних розміщених на веб-сайті ДП «Оператор ринку» (https:www.oree.com.ua), станом на 05.10.2021 (дата укладення Додаткової угоди №5) середньозважена ціна на електроенергію РДН в об`єднаній енергетичній системі України становила 2 698.32 грн./мВт.год., а станом на 07.10.2021 (дата укладення Додаткової угоди №6 ) - 2 652.04 грн./мВт.год, що свідчить про коливання ціни на ринку у бік зниження на 1,7 %.
Підставою для укладення додаткової угоди № 7 від 27.10.2021, якою збільшено ціну за 1 кВт*год на 9,38% до 3,726158 грн. з ПДВ. Додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання та розповсюджується на відносини, які виникли з 01.10.2021.
Таким чином, при укладенні додаткової угоди №7 перевищено імперативний 10% максимальний ліміт збільшення ціни, визначеної в договорі, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки первісна ціна в договорі про постачання електроенергії зросла з 2,46 грн. за 1 кВт*год з ПДВ до 3,726158. з ПДВ за 1 кВт/год, або на + 51,2 % відносно ціни за результатами закупівлі.
Необхідно зазначити, що постачання за ціною, яка встановлена Додатковою угодою № 7 від 27.10.2021 не відбувалося, оскільки згідно Акту прийняття-передавання товарної продукції № 210137ВЦ/160949/1 від 30.10.2021 вся поставлена електрична енергія за жовтень 2021 року обрахована за ціною, встановленою Додатковою угодою № 8 від 08.11.2021.
На обґрунтування підвищення ціни ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» надало експертний висновок Харківської торгово-промислової палати від 21.10.2021 № 2631/21, наданий на запит ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» від 20.10.2021, щодо надання інформації про рівень середньозважених цін на Електричну енергію на ринку «на добу наперед» (РДН) у торговій зоні ОЕС (об`єднаної енергетичної системи) України згідно з інформацією ДП «Оператор ринку», які склалися за 14 вересня 2021 року та 19 жовтня 2021 року та порівняння між вказаними датами.
Проте у наданому висновку не наведено розрахунок вартості електроенергії станом на попередні календарні дати, зокрема на дату укладання додаткової угоди № 6, а вказана у висновку Харківської Торгово-промислової палати ціна, яка склалася на ринку 14.09.2021 вже діяла на момент укладення попередньої Додаткової угоди № 6 від 07.10.2021.
Таким чином, наданий ТОВ «Енера Чернігів» документ не може виступати в якості належного і беззаперечного підтвердження коливання ціни на електроенергію на ринку та не може бути розцінений, як достатнє обґрунтування необхідності внесення змін до Договору від 20.01.2021 в частині збільшення вартості ціни на 9,38%.
Відповідно до даних розміщених на веб-сайті ДП «Оператор ринку» (https:www.oree.com.ua), станом на 07.10.2021 (дата укладення Додаткової угоди №6) середньозважена ціна на електроенергію РДН в об`єднаній енергетичній системі України становила 2 652,04 грн./мВт.год., а станом на 21.10.2021 (дата отримання експертного висновку) -2 648.94./мВт.год, що свідчить про незначне зниження ціни на електроенергію.
Таким чином, наданий ТОВ «Енера Чернігів» документ не може виступати в якості належного і беззаперечного підтвердження коливання ціни на електроенергію на ринку та не може бути розцінений, як достатнє обґрунтування необхідності внесення змін до Договору від 12.01.2021 в частині збільшення вартості ціни на +9,38%.
Підставою для укладення додаткової угоди №8 від 08.11.2021 став лист ТОВ “Енера Чернігів”, де товариство повідомило про збільшення ціни електричної енергії на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України “Про публічні закупівлі” та копія експертного висновку Харківської торгово-промислової палати від 29.10.2021 №2710/21 з інформацією ДП “Оператор ринку”, які склалися за 3 жовтня та 19 жовтня 2021 року відносно 28 жовтня 2021 року. 
Проте, у наданому висновку взагалі не наведено даних вартості електроенергії після укладення попередньої додаткової угоди № 7, які б давали можливість простежити тенденцію до зростання чи спадання ціни на ринку після попереднього підвищення ціни, а вказані у висновку Харківської Торгово-промислової палати ціни, які склалася на ринку 03.10.2021, 19.10.2021, вже діяли на момент укладення попередньої Додаткової угоди №7 від 27.10.2021. 
Відповідно до даних розміщених на веб-сайті ДП «Оператор ринку» (https:www.oree.com.ua), станом на 27.10.2021 (дата укладення Додаткової угоди №7) середньозважена ціна на електроенергію РДН в об`єднаній енергетичній системі України становила 3 078,45 грн./мВт.год., а станом на 29.10.2021 (дата отримання експертного висновку) -3 108.73./мВт.год, що свідчить про незначене коливання ціни на ринку в бік збільшення на +1 %.
Таким чином, наданий ТОВ «Енера Чернігів» документ не може виступати в якості належного і беззаперечного підтвердження коливання ціни на електроенергію на ринку та не може бути розцінений, як достатнє обґрунтування необхідності внесення змін до Договору від 20.01.2021 в частині збільшення вартості ціни на +9,63%.
Підставою для укладення додаткової угоди №9 від 23.11.2021 став лист ТОВ “Енера Чернігів”, де товариство повідомило про збільшення ціни електричної енергії на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України “Про публічні закупівлі” та копія експертного висновку Харківської торгово-промислової палати від 10.11.2021 № 2849/21, наданий на запит ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» від 09.11.2021, щодо надання інформації про рівень середньозважених цін на Електричну енергію на ринку «на добу наперед» (РДН) у торговій зоні ОЕС (об`єднаної енергетичної системи) України згідно з інформацією ДП «Оператор ринку», які склалися станом на 28 жовтня 2021 та 06 листопада 2021 та порівняння між вказаними датами.
Наданий ТОВ «Енера Чернігів» документ не може виступати в якості належного і беззаперечного підтвердження коливання ціни на електроенергію на ринку з огляду на те, що всі зазначені у експертному висновку ціни вже діяли на момент укладення передньої Додаткової угоди № 8 від 08.11.2021.
Таким чином, наданий ТОВ «Енера Чернігів» документ не може виступати в якості належного і беззаперечного підтвердження коливання ціни на електроенергію на ринку та не може бути розцінений, як достатнє обґрунтування необхідності внесення змін до Договору від 20.01.2021 в частині збільшення вартості ціни на 9,70%.
Відповідно до даних розміщених на веб-сайті ДП «Оператор ринку» (https:www.oree.com.ua), станом на 08.11.2021 (дата укладення Додаткової угоди №8) середньозважена ціна на електроенергію РДН в об`єднаній енергетичній системі України становила 3 440.19 грн./мВт.год., а станом на 23.11.2021 (дата укладення Додаткової угоди № 9) - 3 395.47./мВт.год, що свідчить про коливання ціни на ринку в бік зменшення на - 1,4 %.
Підставою для укладення додаткової угоди №10 від 29.11.2021 став лист ТОВ “Енера Чернігів”, де товариство повідомило про збільшення ціни електричної енергії на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України “Про публічні закупівлі” та копія експертного висновку Харківської торгово-промислової палати від Харківської торгово-промислової палати від 25.11.2021 № 2985/21, наданий на запит ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» від 24.11.2021, щодо надання інформації про рівень середньозважених цін на Електричну енергію на ринку «на добу наперед» (РДН) у торговій зоні ОЕС (об`єднаної енергетичної системи) України згідно з інформацією ДП «Оператор ринку», які склалися за 1 декаду жовтня (01.11-10.11.) 2021 року відносно 1 декади листопада (01.11-10.11) 2021 та за 07 листопада 2021 року відносно 09 листопада 2021 року та порівняння між вказаними датами.
Наданий ТОВ «Енера Чернігів» документ не може виступати в якості належного і беззаперечного підтвердження коливання ціни на електроенергію на ринку з огляду на те, що всі зазначені у експертному висновку ціни вже діяли на момент укладення передньої Додаткової угоди № 9 від 23.11.2021. а періоди, що порівнюються не відповідають ні даті укладення попередньої додаткової угоди, ні даті, з якої було змінено ціну.
Таким чином, наданий ТОВ «Енера Чернігів» документ не може виступати в якості належного і беззаперечного підтвердження коливання ціни на електроенергію на ринку та не може бути розцінений, як достатнє обґрунтування необхідності внесення змін до Договору від 20.01.2021 в частині збільшення вартості ціни на 3,58 %.
Відповідно до даних розміщених на веб-сайті ДП «Оператор ринку» (https:www.oree.com.ua), станом на 23.11.2021 (дата укладення Додаткової угоди №9) середньозважена ціна на електроенергію РДН в об`єднаній енергетичній системі України становила 3 395,47 грн./мВт.год., а станом на 29.11.2021 (дата укладення Додаткової угоди № 10) - 3 278,53./мВт.год, що свідчить про зниження ціни на електроенергію на ринку на - 3,5 %.
Крім того, додаткову угоду № 10 від 29.11.2021 укладено через 6 днів після укладення попередньої Додаткової угоди № 9 від 23.11.2021, тобто постачальником порушено п. 4 ч. 3 ст. 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» щодо повідомлення споживача про будь-які зміни умов договору не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування.
Оскаржувані додаткові угоди укладені на підставі п.2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 зробила висновок, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю, а її зміна після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару в власність покупця не допускається відповідно до частини 3 статті 632 ЦК України.
Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його в власність покупця за договором про закупівлю можлива в випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення в випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, установлених у статті 652 ЦК України та п. 2 частини 5 статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 (пункти 205 – 207) підтримала попередні висновки, наведені в постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, підсумовуючи зазначила: зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни на одиницю товару більше ніж на 10 % не допускається, в тому числі й щодо випадку закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
Відповідно до статті 13 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” та статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.
За п. 6 частини 2 статті 36 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій в порядку та спосіб, визначеними процесуальним законом.
Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.
Викладене спростовує доводи відповідача про неможливість застосування до спірних правовідносин висновків постанови Великої Палати Верховного Суду: від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, від 21.11.2025 у справі № 920/19/24.
Стосовно доводів відповідача про необхідність врахування окремої думки щодо зазначеної постанови ВП ВС суд зазначає, що окрема думка судді – це сформований суддею письмовий документ, який є формою визначення власної позиції судді в разі незгоди з прийнятим (наданим) рішенням (висновком) або викладенням обставин, що доповнюють мотивувальну частину рішення (висновку). Окрема думка судді містить незгоду з прийнятим рішенням або наданими висновками, однак не є обов`язковою для суду.
Відповідно до частин 5, 6 статті 67 Закону України “Про ринок електричної енергії” ціна купівлі-продажу електричної енергії на ринку “на добу наперед” визначається для кожного розрахункового періоду оператором ринку за принципом граничного ціноутворення на основі балансу сукупного попиту на електричну енергію та її сукупної пропозиції, а на внутрішньодобовому ринку – за принципом ціноутворення “по заявленій (пропонованій) ціні” відповідно до правил ринку “на добу наперед” та внутрішньодобового ринку. Ціни на ринку “на добу наперед” та внутрішньодобовому ринку є вільними (ринковими) цінами.
За результатами торгів відповідно до правил ринку “на добу наперед” та внутрішньодобового ринку оприлюднюються ціна та обсяги купівлі-продажу електричної енергії для кожного розрахункового періоду та інші показники, що можуть використовуватися як орієнтир (індикатор) для укладення правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії на ринку електричної енергії.
У підтвердження коливання ціни на електричну енергію відповідач, як вже зазначалося, надав позивачу експертні висновки Харківської торгово-промислової палати: від 10.08.2021 №1842/21, від 18.08.2021 № 1934/21, від 21.09.2021 №2277-3/21, від 21.09.2021 № 2277/4/21, від 21.10.2021 №2631/21, 29.10.2021 №2710/21, від 10.11.2021 №2849/21, від 25.11.2021 №2985/21, що складені на підставі інформації ДП “Оператор ринку” про рівень середньозважених цін на електричну енергію на ринку “на добу наперед” (РДН) у торговій зоні ОЕС (об?єднаної енергетичної системи) України, де відсоток коливання визначений шляхом порівняння середньозваженої ціни електроенергії на РДН в ОЕС не тільки не за календарний місяць, а й не за неспівмірні проміжки часу (місяць з ціною на певну дату тощо), що не відповідає принципу пропорційності. За приміткою: ці довідки носять виключно фактографічно-інформаційний характер та не враховують умови Договору.
За висновком суду, з метою підтвердження факту коливання ціни електроенергії на ринку, необхідно порівнювати її ціну за співмірні проміжки часу, наприклад, місяць з місяцем, декаду з декадою, а не за довільно обрані періоди, при цьому, обов`язково таке порівняння має бути проведене починаючи з моменту укладення договору, що відображатиме реальну тенденцію коливання ціни на ринку. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. У підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною на дату, з якої почались змінюватись ціни на ринку – як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання ціни зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для попередніх змін до договору.
Додатковими угодами: №3 від 18.08.2021, №4 від 28.08.2021, №5 від 05.10.2021, №6 від 07.10.2021, №7 від 27.10.2021, №8 від 08.11.2021, №9 від 21.11.2021, №10 від 29.11.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 20.01.2021 №210137ВЦ про постачання електричної енергії споживачу змінені його істотні умови, зокрема за підсумком збільшена ціна за одиницю товару з 2,46 грн з ПДВ до 4,554997 грн з ПДВ ціна за 1 кВт/год. електричної енергії збільшена більше ніж на 10% від початкової ціни, що суперечить положенням п. 2 частини 5 статті 41 Закону України “Про публічні закупівлі” та висновкам Великої Палати Верховного Суду в постановах від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 та від 21.11.2025 № 920/19/24.
Визнання недійсною будь-якої додаткової угоди тягне за собою визнання недійсними всіх послідуючих додаткових угод, оскільки кожна наступна додаткова угода фіксує ціну за одиницю товару, є похідною від попередніх, та підлягає визнанню недійсною, оскільки змінює ціну більш як на 10% (сумарно) в порівнянні до ціни, що погоджена сторонами на момент укладення Договору.
З матеріалів справи вбачається, що надані постачальником документи не є належними доказами у підтвердження факту коливання ціни електроенергії на ринку в порівняні з моментом укладення Договору (істотні умови якого визначені за фактом проведеної процедури закупівлі), а також у порівнянні з моментом введення в дію нових цін, за підсумком, ціна за одиницю товару зросла на 2,094997 грн або на + 84,9 %.
За даними, опублікованими на офіційному сайті ДП “Оператор ринку” щодо середньозваженої ціни на РДН в ОЕС України (www.oree.com.ua) дійсно простежується тенденція коливання ціни на ринку, при цьому, таке коливання, протягом дії Договору, мало місце як у сторону зменшення, так і в сторону збільшення (оскільки ціна змінюється щодобово), тому порівняння середньозважених цін на ринку, яке дійсно відображатиме коливання такої ціни, має проводитись з моменту укладення сторонами договору за співмірні проміжки часу.
Метою Закону України “Про публічні закупівлі” є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища в сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції в цій сфері, розвитку добросовісної конкуренції. 
Відповідно до статті 5 Закону України “Про публічні закупівлі” закупівлі здійснюються за такими принципами: 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.
Перемога в тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору за однією ціною та її подальше підвищення шляхом укладення “каскадних” додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця. Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 5 Закону України “Про публічні закупівлі”. 
Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (стаття 13 ЦК України).
Будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.
Таким чином, беручи участь у процедурі публічних закупівель, Товариство самостійно визначаючи ціну на предмет закупівлі, з урахуванням власного економічного обґрунтування рентабельності підприємства і можливості виконати взяті зобов`язання упродовж дії договору, чітко усвідомлювало свою можливість поставки товару за заявленими цінами протягом дії договору, адже вчиненню таких дій повинні передувати організаційні дії щодо закупки товару. Саме по собі коливання цін на ринку – природна обставина ринкових відносин, яка повинна братися до уваги при укладенні договорів з урахуванням підприємницького ризику. Саме лише коливання цін не є безумовною підставою внесення змін до договору.
В силу особливостей функціонування ринків РДН та ВДР ціна купівлі-продажу електричної енергії є динамічною, тобто коливання ціни відбуваються постійно в залежності від попиту та пропозиції, часу доби та сезону, інших чинників, що не міг не знати та не враховувати відповідач, здійснюючи свою діяльність з купівлі електроенергії на майданчиках РДН та ВДР, та формуючи тендерну пропозицію щодо спірної закупівлі.
Покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й в зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки.
Державний навчальний заклад “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області” мало беззаперечне право на отримання електроенергії за ціною, визначеною в укладеному сторонами Договорі, однак, без надання письмових заперечень чи проведення переговорів щодо необґрунтованих пропозицій відповідача про збільшення ціни, підписала спірні додаткові угоди, як наслідок, ціна 1 кВт/год електричної енергії зросла на +84,9 %.
Укладення додаткових угод до Договору щодо зміни ціни на товар, за відсутності для цього визначених Законом України “Про публічні закупівлі” підстав, спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання Договору.
За частиною 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 – 3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу. 
Частиною 3 статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, установлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Суд установив наявність фактичних обставин, з якими Закон пов?язує визнання додаткових угод: №№3 від 18.08.2021, №4 від 28.08.2021, №5 від 05.10.2021, №6 від 07.10.2021, №7 від 27.10.2021, №8 від 08.11.2021, №9 від 21.11.2021, №10 від 29.11.2021 до договору від 20.01.2021 №210137ВЦ про постачання електричної енергії споживачу недійсними на момент їх укладення, дійшов висновку, що вони суперечать п. 2 частини 5 статті 41 Закону України “Про публічні закупівлі”, принципам максимальної економії, ефективності та пропорційності закупівель, установлених статтею 5 цього Закону, відтак підлягають визнанню недійсними, відповідно до статей 203, 215 ЦК України.
Щодо стягнення безпідставно набутих коштів у сумі 118 305,75 грн.
Відповідно до вимог статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає в користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
За приписами частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
Відповідно до частини 1, п. 1 частини 3 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. 
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, за подібних обставин, дійшла висновку, що кошти одержані відповідачем безпідставно, оскільки підстава внаслідок визнання додаткових угод недійсними відпала, тому останній зобов`язаний їх повернути в силу статей 216, 1212 ЦК України.
Недійсність спірних додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються виключно Договором, тобто і поставка електроенергії, і її оплата мають здійснюватися сторонами відповідно до умов саме первісної його редакції.
Наведена правова позиція узгоджується з сталою та послідовною практикою Великої Палати Верховного Суду в постанові від 21.11.2025 № 920/19/24, від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, Верховного Суду в постановах від 13.04.2023 у справі № 908/653/22, від 16.02.2023 у справі № 903/366/22, від 16.02.2023 у справі № 903/383/22, від 07.02.2023 у справі № 927/188/22.
Як уже зазначалося, за Договором (п. 4.1.), відповідач у 2021 році, повинен був позивачу поставити 120 000 кВт/год. електричної енергії за ціною 2,46 грн з ПДВ за 1 кВт/год.; сума договору складає 295 200,00 грн з ПДВ.
З матеріалів справи вбачається, що за період серпень – грудень 2021 року ТОВ “Енера Чернігів” поставило ДНЗ “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області” електричну енергію обсягом 68 970 кВт/год., на підставі підписаних сторонами актів прийняття-передавання товарної продукції – активної електричної енергії, за яку відповідач-2 фактично сплатив 287 971,95 грн, тоді як враховуючи ціну, обумовлену Договором (2,46 грн з ПДВ за 1 кВт/год.) повинен був сплатити 169 666,20 грн, отже, розмір надмірно сплачених коштів складає 118 305,75 грн.
Відтак суд дійшов висновку про задоволення позову прокурора в частині стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів у сумі 118 305,75 грн.
Приймаючи до уваги, що грошові кошти в сумі 118 305,75 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем-1, підстава їх набуття відпала, а тому останній зобов`язаний повернути їх позивачу, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України. 
Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22.
При цьому доводи ТОВ “Енера Чернігів” про те, що приписи статті 1212 ЦК України не підлягають застосуванню в спірних правовідносинах, враховуючи їх договірний характер, спростовуються наведеними висновками суду. 
За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлений позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він заперечує проти позову.
За приписами частин 2, 3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.
Обов`язок доказування і подання доказів установлений статтею 74 ГПК України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом (частина 1 статті 14 ГПК України).
Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
З огляду на зміст статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Стаття 76 даного Кодексу визначає, що належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 78, 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними ніж докази, надані на її спростування.
За приписами частин 1, 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Тобто, виходячи зі змісту статей 13, 74 ГПК України кожна сторона на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.
За висновком суду, прокурор, на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів, у розумінні статей 76 – 79 ГПК України, довів наявність правових підстав для задоволення позову в частині визнання спірних угод недійсними та стягнення 118 305,75 грн безпідставно отриманих коштів.
При ухваленні рішення в справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, до яких зокрема належить судовий збір.
За частиною 1 статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам. Враховуючи зміст наведеної норми та задоволення позову в повному обсязі, суд дійшов висновку, що за рахунок відповідачів підлягає відшкодуванню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 21801,60 грн. порівну з кожного.
Керуючись статтями 13, 14, 42, 47, 53, 55, 73 – 80, 86, 126, 129, 165 – 167, 202, 233, 236 – 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
ВИРІШИВ:
1.Позов задовольнити повністю.
2.Визнати недійсними додаткові угоди: №3 від 18.08.2021, №4 від 28.08.2021, №5 від 05.10.2021, №6 від 07.10.2021, №7 від 27.10.2021, №8 від 08.11.2021, №9 від 23.11.2021, №10 від 29.11.2021 про внесення змін та доповнень до договору про постачання електричної енергії споживачу №210137ВЦ від 20.01.2021, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю “Енера Чернігів” (код ЄДРПОУ 41823846) та Державним навчальним закладом “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області” (код ЄДРПОУ 02548794).
3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Енера Чернігів” (проспект Перемоги, 126Б, м. Чернігів, 14013, код ЄДРПОУ 41823846) на користь обласного бюджету Чернігівської області грошові кошти у сумі 118 305,75 грн.
Стягувач: Чернігівська обласна рада (проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ 25618741). 
4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Енера Чернігів” (проспект Перемоги, 126Б, м. Чернігів, 14013, код ЄДРПОУ 41823846) на користь Чернігівської обласної прокуратури (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ 02910114, рахунок UA248201720343140001000006008, банк – Державна казначейська служба України м. Київ, одержувач – Чернігівська обласна прокуратура) судовий збір в сумі 10 900,80 грн. 
5.Стягнути з Державного навчального закладу “Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області” (вул. Незалежності, 5А, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600, код ЄДРПОУ 02548794) на користь Чернігівської обласної прокуратури (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ 02910114, рахунок UA248201720343140001000006008, банк – Державна казначейська служба України м. Київ, одержувач – Чернігівська обласна прокуратура) судовий збір в сумі 10 900,80 грн. 
5.Накази видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк та в порядку, встановлені ст.256, ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Фесюра

Веб адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/ 

Документи по справі можуть бути направлені на адресу суду: пр-т Миру, 20, м. Чернігів, 14000, та на електронну адресу Господарського суду Чернігівської області - e-mail: inbox@cn.arbitr.gov.ua; засоби зв`язку - тел.099 420 54 50.