ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"13" лютого 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/3949/25	

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.
при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73003, Херсонська обл., м. Херсон, просп. Незалежності, буд. 47, код ЄДРПОУ 21295778)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Херсон БІФ” (73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Університетська, буд. 31-А, код ЄДРПОУ 41917148)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Херсонський державний університет (73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Університетська, буд. 27, код ЄДРПОУ 02125609)
про стягнення, розірвання договору та зобов`язання повернути майно, -

за участю учасників справи: не з`явились

Суть спору: Регіональне відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Херсон БІФ”, в якому просить суд:
- розірвати договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.11.2018 №2085, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та Товариством з обмеженою відповідальністю “Херсон БІФ”, предметом якого є вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 1496,0 кв.м, розташовані в підвалі аудиторного корпусу - актової зали літ. “Б”, що перебувають на балансі Херсонського державного університету та знаходяться за адресою: м. Херсон, вул. Університетська, 27;
- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю “Херсон БІФ” повернути орендоване майно - вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 1496,0 кв.м, розташовані в підвалі аудиторного корпусу - актової зали літ. “Б”, що перебувають на балансі Херсонського державного університету за адресою: м. Херсон, вул. Університетська, 27, Регіональному відділенню Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та балансоутримувачу Херсонському державному університету;
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Херсон БІФ” заборгованість з орендної плати у сумі 33432,93 грн. на користь Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.
Позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №2085 від 02.11.2018.
Розпорядженням Голови Верховного Суду від 18.03.2022 №11/0/9-22 “Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської областей)” змінено територіальну підсудність судових справ Господарського суду Херсонської області з визначенням їх територіальної підсудності Господарському суду Одеської області.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/3949/25; визначено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 23.10.2025 о 16:15; залучено Херсонський державний університет до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. Ухвалою суду від 23.10.2025 продовжено строк підготовчого провадження у справі №916/3949/25 на 30 днів; відкладено підготовче засідання на 13.11.2025 о 12:10. Підготовче засідання 13.11.2025 о 12:10 не відбулось у зв`язку з відсутністю енергопостачання в адміністративній будівлі суду, приймаючи до уваги також зміщення графіку судових засідань. Ухвалою суду від 19.11.2025 підготовче засідання призначено на 02.12.2025 о 12:50. Ухвалою суду від 02.12.2025 підготовче засідання відкладено на 23.12.2025 о 12:50. У підготовчому засіданні 23.12.2025 судом у протокольній формі винесено ухвалу у порядку ст. 185 ГПК України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 23.01.2026 об 11:15. Судове засідання 23.01.2026 об 11:15 не відбулось на підставі акту Господарського суду Одеської області від 22.01.2026, складеного керівником апарату і відповідальними працівниками суду із засвідченням того факту, що в будівлі суду сталась розгерметизація системи опалення і наступне різке охолодження повітря в адміністративній будівлі, у зв`язку з чим з 22.01.2026 до усунення відповідних несправностей було призупинено як реєстрацію вхідної кореспонденції, так і проведення призначених судових засідань. Ухвалою суду від 26.01.2026 судове засідання призначено на 13.02.2026 о 14:15.
У судове засідання 13.02.2026 позивач та третя особа не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.
Відповідач у підготовчі та судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення ухвал суду на адресу, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, разом з тим всі поштові відправлення повернулись на адресу суду з відмітками “адресат відсутній за вказаною адресою”, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями. Відповідно до п.5 ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Окрім того, судом було додатково здійснено публікації на сайті Судової влади України з повідомленням відповідача про наявність щодо нього судової справи №916/3949/25, а також з посиланням на можливість ознайомитись з ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Відтак, господарський суд констатує, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи господарським судом, судом було надано час для забезпечення відповідачу процесуальних прав на подання позиції у справі, заяв, клопотань. Натомість відповідач відзив на позов і жодних доказів, заяв/клопотань до суду не надав, про розгляд справи повідомлений належним чином, відтак у відповідності до ч.9 ст. 165 ГПК України суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 12 січня 2026 року №40/2026, затвердженим Законом України від 14.01.2026 №4757-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб.
Справа №916/3949/25 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.
Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом, про намір вчинити такі дії до суду від учасників справи не надійшло.
Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов, з огляду на що суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами в порядку ч.9 ст. 165 ГПК України.
У відповідності до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
В судовому засіданні 13.02.2026 господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.
Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 13.02.2026 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. 
Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:
02.11.2018 між Регіональним відділенням Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Херсон БІФ” (орендар, відповідач) був укладений договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №2085.
Відповідно до п.1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 1496,0 (одна тисяча чотириста дев`яносто шість) кв.м в підвалі аудиторного корпусу - актової зали літ. “Б” (реєстровий номер майна - 02125609.1.ССЦБЮЦ031), розміщені за адресою: місто Херсон, вулиця Університетська, будинок 27 (далі - майно), що перебувають на балансі Херсонського державного університету, ідентифікаційний код юридичної особи 02125609 (далі - балансоутримувач); вартість майна визначена суб`єктом оціночної діяльності ПФ “Експрес-Оцінка” і згідно з висновком про вартість станом на 30.06.2018 становить за незалежною оцінкою 2251355,00 гривень (два мільйона двісті п`ятдесят одна тисяча триста п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок), без урахування ПДВ.
Згідно з п.п. 1.2, 1.3 договору майно передається в оренду з метою розміщення їдальні, що не здійснює продаж товарів підакцизної групи, у навчальному закладі; стан майна на момент укладення цього договору визначається в акті приймання-передавання.
За п.2.1 договору орендар вступає в строкове платне користування майном у термін, указаний в цьому договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору, акта приймання-передавання майна та нотаріального посвідчення цього договору.
Відповідно до п.п. 3.1-3.4 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку), і становися без ПДВ за базовий місяць розрахунку вересень 2018 року - 7593,57 гривень (сім тисяч п`ятсот дев`яносто три гривні 57 копійок); розмір орендної плати за перший місяць оренди листопад 2018 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за жовтень місяць 2018 року; нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України; орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць; оперативна інформація про індекси інфляції, розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики; у разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останньою місяців оренди) добова орендна плата задні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування.
Пунктами 3.6-3.8 договору передбачено, що орендна плата перераховується орендарем до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за звітним місяцем з урахуванням щомісячного індексу інфляції, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунку; орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до державного бюджету та балансоутримувачу у визначеному п.3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, перерахування орендної плати; надміру сплачена сума орендної плати, що надійшла до бюджету, підлягає в установленому порядку заліку в рахунок майбутніх платежів, а у разі неможливості такого заліку у зв`язку з припиненням орендних відносин - поверненню орендарю; для забезпечення повернення зазначених коштів сторони керуються вимогами діючого законодавства України щодо повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.
За п.п. 5.1-5.4 договору орендар зобов`язується, зокрема: використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов, цього договору; протягом місяця після підписання договору внести завдаток, передбачений цим договором; завдаток стягується до державного бюджету і балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 3.6 цього договору; після закінчення основного строку цього договору здійснюється перерахування орендної плати за останній місяць оренди з урахуванням внесеного орендарем завдатку; у разі виникнення у орендаря заборгованості з орендної плати за результатами такого перерахування орендар зобов`язаний перерахувати її до державного бюджету і балансоутримувачу в сумі, на яку вона перевищує розмір завдатку; своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює орендар, обов`язково вказується номер договору оренди, призначення платежу: орендна плата, штраф, пеня тощо та місяць, за який здійснюється оплата); забезпечувати збереження орендованого майна, запобігати його пошкодженню і псуванню, тримати майно в порядку, передбаченому санітарними нормами та правилами пожежної безпеки, підтримувати орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, здійснювати заходи протипожежної безпеки.
Відповідно до п.п. 5.8-5.15 договору орендар зобов`язується, зокрема: протягом місяця після укладення цього договору застрахувати майно на користь балансоутримувача на суму, не меншу ніж вартість за висновком про вартість/актом оцінки у порядку, визначеному законодавством, зокрема від пожежі, затоплення, протиправних дій третіх осіб, стихійного лиха; постійно поновлювати договір страхування так, щоб протягом строку дії цього договору майно було застрахованим, і надавати орендодавцю копії завірених належним чином договору страхування (договорів страхування) і платіжного доручення (платіжних доручень) про сплату страхового платежу (страхових платежів); на вимогу орендодавця проводити звіряння взаєморозрахунків по орендних платежах і оформляти відповідні акти звіряння; у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві та балансоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві/балансоутримувачу збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря; здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна; протягом місяця після підписання цього договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю; нести відповідальність за дотримання правил експлуатації інженерних, мереж, пожежної безпеки і санітарії в приміщеннях згідно із законодавством; виконувати та дотримуватись заходів протипожежної безпеки; у разі реорганізації орендаря, зміни рахунку, найменування, номера телефону, місцезнаходження письмово повідомляти про це орендодавця у тижневий строк; не надавати третім особам право користування об`єктом оренди та інші права (повністю чи в певній частині), що випливають з цього договору, у тому числі на правах суборенди; протягом місяця після підписання цього договору надати балансоутримувачу його копію.
За п.7.4 договору орендодавець має право: у разі якщо орендар не сплачує розмір орендної плати (повністю або частково), яка підлягає перерахуванню до державного бюджету, протягом трьох місяців підряд, вживати заходів відповідно до вимог законодавства щодо розірвання цього договору та стягнення заборгованості.
Згідно з п.10.1 договору цей договір укладено строком на 10 (десять) років, що діє з 02 листопада 2018 року (другого листопада дві тисячі вісімнадцятого) до 01 листопада 2028 року (першого листопада дві тисячі двадцять восьмого року) включно.
Пунктом 10.6 договору передбачено, зокрема, що чинність цього договору припиняється внаслідок: достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду.
За п.п. 10.10, 10.11 договору у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцю та балансоутримувачу; у разі, якщо орендар затримав повернення майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження; майно вважається поверненим орендодавцю та балансоутримувачу з моменту підписання орендодавцем, балансоутримувачу та орендарем акта прийняття-передавання; обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря.
Додаток №1 до договору від 02.11.2018 №2085 визначає розрахунок орендної плати.
Додатком №2 до договору від 02.11.2018 №2085 є підписаний з боку орендодавця, балансоутримувача та орендаря акт приймання-передавання державного майна від 02.11.2018, відповідно до якого орендодавець та балансоутримувач передали, а орендар прийняв в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 1496,0 (одна тисяча чотириста дев`яносто шість) кв.м в підвалі аудиторного корпусу - актової зали літ. “Б” (реєстровий номер майна - 02125609.1.ССЦБЮЦ031) розміщені за адресою: місто Херсон, вулиця Університетська, будинок 27 (двадцять сім) (далі - майно), що перебувають на балансі Херсонського державного університету, ідентифікаційний код юридичної особи 02125609.
У акті обстеження від 03.11.2021 державного майна згідно з договором оренди від 02.11.2018 №2085, який складений представниками орендодавця та балансоутримувача, зазначено, зокрема, що майно за призначенням не використовується, перебуває в незадовільному стані.
У пропозиції від 27.08.2025 позивач запропонував відповідачу розірвати договір оренди державного майна - вбудованих нежитлових приміщень загальною площею 1496,0 кв.м в підвалі аудиторного корпусу - актової зали літ. «Б», що перебувають на балансі Херсонського державного університету та розташовані за адресою: м. Херсон, вул. Університетська, 27, та протягом трьох робочих днів після розірвання договору повернути об`єкт оренди орендодавцю та балансоутримувачу відповідно до п.10.10 договору; сплатити заборгованість з орендної плати в розмірі 37222,93 грн. Вказану пропозицію було направлено відповідачу засобами поштового зв`язку 28.08.2025, що підтверджується наявними в матеріалах справи описом вкладення, поштовою накладною та чеком Укрпошти.
Також позивачем надано та матеріали справи містять:
- ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.03.2024 у справі №923/1650/21 про залишення без розгляду позову Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі до Товариства з обмеженою відповідальністю “Херсон БІФ”, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Херсонський державний університет про розірвання договору оренди, зобов`язання повернути орендоване майно, стягнення заборгованості у розмірі 496,71 грн.;
- лист ГУНП в Херсонській області від 30.05.2024 до позивача, в якому повідомлено, що матеріали за фактом того, що в період окупації м. Херсона військовими рф було захоплено приміщення Регіонального відділення фонду державного майна в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі за адресою: м. Херсон, пр. Ушакова, 47, зареєстровані в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області №4507 від 09.04.2024 та приєднані до матеріалів кримінального провадження №42022232010000067 від 09.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 438 КК України; додатком до вказаного листа є наявний в матеріалах справи витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню №42022232010000067 від 09.04.2022.
Також в матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості по орендній платі за договором оренди №2085 від 02.11.2018 за період січня-грудня 2023 року у розмірі 33422,93 грн. із приміткою щодо розрахунку про врахування індексу інфляції 50% розподілу орендної плати до Держбюджету та 50% згідно з постановою КМУ №634 від 27.05.2022.
Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №2085 від 02.11.2018, зокрема щодо сплати орендної плати за 2023 рік, стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.
Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. 
Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Реалізовуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Статтею 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
За ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).
За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Особливості найму (оренди) державного і комунального майна встановлюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна".
У відповідності до ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
За ч.1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Відповідно до ст. 783 ЦК України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: 1) наймач володіє та/або користується річчю всупереч договору або призначенню речі; 2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у володіння та/або користування іншій особі; 3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; 4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов`язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.
Згідно з ч.1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
За п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором; орендна плата визначається за результатами аукціону; у разі передачі майна в оренду без проведення аукціону орендна плата визначається відповідно до Методики розрахунку орендної плати, яка затверджується Кабінетом Міністрів України щодо державного майна та представницькими органами місцевого самоврядування - щодо комунального майна; у разі якщо представницький орган місцевого самоврядування не затвердив Методику розрахунку орендної плати, застосовується Методика, затверджена Кабінетом Міністрів України; орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати; якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно; орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у державній власності, між державним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається Порядком передачі майна в оренду. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у комунальній власності, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається представницьким органом місцевого самоврядування.
За ч.2 ст. 24 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.
Згідно з ч.1 ст. 25 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди. Припинення договору оренди у зв`язку з укладенням концесійного договору шляхом проведення прямих переговорів з орендарем державного майна відповідно до закону не тягне за собою обов`язок повернення орендодавцю об`єкта оренди.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» (в редакції від 01.04.2023) на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування, але у будь-якому разі до 31 грудня 2022 р., за договорами оренди державного і комунального майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше, звільняються від орендної плати орендарі державного і комунального майна: фізичні особи та фізичні особи - підприємці, які були призвані або прийняті на військову службу після оголошення воєнного стану; які використовують майно, розташоване в адміністративно-територіальних одиницях, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану (Донецька область; Запорізька область в межах Бердянського, Василівського, Мелітопольського, Пологівського районів; Луганська область; Миколаївська область в межах Баштанського, Вознесенського районів (крім селищ міського типу Доманівка, Братське, м. Южноукраїнська), Миколаївського району (крім м. Миколаєва); Харківська область в межах Богодухівського району (крім мм. Валків, Богодухова, смт Краснокутськ), Ізюмського району, Куп`янського і Харківського районів (крім м. Мерефи, смт Нова Водолага, м. Харкова), Чугуївського району (крім м. Змієва); Херсонська область; Автономна Республіка Крим; м. Севастополь) (далі - визначені території).
Перелік адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану, був затверджений наказом Міністерства юстиції України від 01.04.2022 №1307/5.
З 18.11.2022 територію Херсонської міської територіальної громади виключено з Переліку адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану, затвердженого наказом Мін`юсту від 01.04.2022 №1307/5 відповідно до наказу Мін`юсту від 17.11.2022 №5152/5 (набрав чинності з 18.11.2022).
Отже, з 18.11.2022 на територію Херсонської міської територіальної громади припинила розповсюджуватись дія норми підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 про звільнення від орендної плати орендарів державного та комунального майна.
Відповідно до пункту 1 наказу Міністерства юстиції України від 27.12.2022 №5840/5, що набрав чинності 13.01.2023, визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства юстиції України від 01.04.2022 №1307/5 «Про затвердження Переліку адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05.04.2022 за №386/37722.
При цьому, як вбачається із преамбули наказу Міністерства юстиції України від 27.12.2022 №5840/5, його прийнято відповідно до підпункту 1 пункту 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №209 «Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану».
Згідно з підпунктом 1 пункту 1-2 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану» від 06.03.2022 №209, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 №1364, яка набрала чинності 25.12.2022, установлено, що протягом дії воєнного стану припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в межах адміністративно-територіальних одиниць, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії або тимчасово окупованих, інформація про які міститься в переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.05.2023 №469, яка набрала чинності 23.05.2023, до вказаної норми внесено зміни, згідно із якими визначено, що протягом дії воєнного стану припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в межах адміністративно-територіальних одиниць, що належать до територій активних бойових дій (крім територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.
Таким чином, починаючи з грудня 2022 року змінилося правове регулювання порядку визначення територій, на яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції. По-перше, такі адміністративно-територіальні одиниці визначаються на підставі переліку, що затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій. По-друге, самі території повинні мати статус таких, на яких ведуться активні бойові дії або тимчасово окупованих. А з 23.05.2023 для територій активних бойових дій зроблено виключення щодо таких територій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, територію Херсонської міської територіальної громади віднесено до наступних територій: 1) з 01.03.2022 до 11.11.2022 - територія тимчасово окупованих Російською Федерацією (підпункт 1.9 пункту 1 розділу І); 2) з 11.11.2022 до 01.05.2023 - територія можливих бойових дій (пункт 11 розділу ІІ); 3) з 01.05.2023 - територія активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси (підпункт 3.6. пункту 3 розділу І в редакції наказу від 13.07.2023 №199).
Отже, у період з 18.11.2022 до 01.05.2023 територія Херсонської міської територіальної громади не відносилася до територій активних бойових дій або тимчасово окупованих Російською Федерацією територій. А з 01.05.2023 є територією активних бойових дій, на якій функціонують державні електронні інформаційні ресурси, тобто наявний доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2024 №512, яка набрала чинності 08.05.2024, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану».
Зокрема, доповнено пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 підпунктом 1-1, згідно із яким орендарям державного та комунального майна, розташованого на територіях активних бойових дій, територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (далі - визначені території), не нараховується орендна плата за період з 1 числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку бойових дій або тимчасової окупації, по 1 число місяця, що настає через три місяці після дати завершення бойових дій або тимчасової окупації, що визначаються відповідно до зазначеного переліку.
При цьому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 27 травня 2022 р. №634» від 07.05.2024 №512 установлено, що нарахування орендної плати орендарям, визначеним підпунктом 1-1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27 травня 2022 року №634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану», здійснюється з урахуванням змін, затверджених цією постановою, починаючи з 1 січня 2024 року. Надмірно сплачена зазначеними орендарями орендна плата підлягає зарахуванню в рахунок майбутніх платежів.
Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
У даному випадку, доповнення пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 підпунктом 1-1, яким звільнено від нарахування орендної плати орендарів державного та комунального майна, розташованого на територіях активних бойових дій, територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, є переходом від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої із застосуванням зворотної дії у часі (ретроактивної форми).
Однак зворотна дія норм підпункту 1-1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2024 №512 поширена на вказані правовідносини, починаючи з 01.01.2024. Тобто, дія цих норм ретроспективно не поширюється на правовідносини, що існували у 2023 році, зокрема, у спірний для сторін у цій справі період з 01.01.2023 по 31.12.2023.
У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов?язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Салов проти України” від 06.09.2005).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Надточий проти України” від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Як було встановлено судом, ТОВ “Херсон БІФ” на підставі договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №2085 від 02.11.2018, було орендовано державне майно - вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 1496,0 (одна тисяча чотириста дев`яносто шість) кв.м в підвалі аудиторного корпусу - актової зали літ. “Б” (реєстровий номер майна - 02125609.1.ССЦБЮЦ031) розміщені за адресою: місто Херсон, вулиця Університетська, будинок 27.
Враховуючи викладене, оскільки з 18.11.2022 на територію Херсонської міської територіальної громади припинила розповсюджуватись дія норми підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634, дія якої в подальшому припинилася 31.12.2022, а норми про звільнення від орендної плати орендарів державного та комунального майна були знову введені лише з 01.01.2024 постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2024 №512, правомірним є нарахування позивачем відповідачу орендної плати у період з 01.01.2023 по 31.12.2023. Відтак, суд приходить до висновку, що у період з 01.01.2023 по 31.12.2023 орендар державного майна (відповідач) повинен був виконувати свій обов`язок щодо сплати орендної плати.
Проаналізувавши наявні матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що несплата відповідачем орендної плати за договором оренди №2085 від 02.11.2018 у період з січня 2023 року по грудень 2023 року є порушенням вимог чинного законодавства та умов діючого договору оренди, а тому, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази здійснення відповідачем оплат, перевіривши розрахунок позивача та встановивши його вірність та обґрунтованість, господарський суд дійшов висновку про доведеність, підставність та обґрунтованість позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 в розмірі 33432,93 грн. за договором оренди №2085 від 02.11.2018.
При цьому суд враховує, що в матеріалах справи відсутні заяви відповідача про відмову/неможливість виконання договору або наявність інших обставин, що мали б враховуватись судом, а самий договір оренди в цей період (період нарахованої позивачем за цим позовом орендної плати) був діючим, не розірваний, доказів його невиконання до суду також не надано.
Щодо позовних вимог про розірвання договору та зобов`язання повернути майно, слід зазначити наступне.
Як встановлено судом, на підтвердження обґрунтованості вимог про розірвання спірного договору оренди, позивач у позовній заяві посилається на обставину порушення відповідачем істотної умови договору, а саме систематичну несплату орендних платежів. 
Так, розірвання договору в судовому порядку з причин істотного порушення договору є правовим наслідком порушення зобов`язання іншою стороною договору у відповідності до п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України, тобто способом реагування та захисту права від порушення договору, яке вже відбулося. Отже, однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору.
При цьому істотним є таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №910/22259/17, від 14.08.2018 у справі №910/22454/17, від 28.08.2018 у справі №910/20932/17, від 02.10.2018 у справі №910/21033/17, від 16.10.2018 у справі №910/3568/18, від 19.02.2019 у справі №910/4427/18, від 07.05.2020 у справі №910/5027/19.
Проаналізувавши наявні матеріали справи, враховуючи встановлення судом порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором №2085 від 02.11.2018 та оскільки допущене відповідачем порушення зобов`язання фактично позбавило орендодавця за спірним договором того, на що останній розраховував при його укладенні, таке порушення відповідача свідчить про наявність обставини істотного порушення відповідачем умов спірного договору, приймаючи до уваги також положення п.7.4 договору, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання договору є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Приймаючи до уваги факт наявної у відповідача заборгованості за договором оренди, враховуючи задоволення судом вимоги позивача про розірвання договору №2085 від 02.11.2018, господарський суд із врахуванням аналізу вказаних обставин та положень законодавства, а також положень п.10.10 договору, дійшов висновку, що позовна вимога позивача про зобов`язання відповідача повернути орендоване майно також є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про наявність правових та фактичних підстав для задоволення позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі в повному обсязі, а саме: стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Херсон БІФ” заборгованості з орендної плати у сумі 33432,93 грн. на користь Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі; розірвання договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.11.2018 №2085 та зобов`язання відповідача повернути орендоване майно - вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 1496,0 кв.м, розташовані в підвалі аудиторного корпусу - актової зали літ. “Б”, що перебувають на балансі Херсонського державного університету за адресою: м. Херсон, вул. Університетська, 27, Регіональному відділенню Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та балансоутримувачу - Херсонському державному університету.
Іншого відповідачем не доведено.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ВИРІШИВ:
1.Позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі - задовольнити повністю.
2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Херсон БІФ” (73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Університетська, буд. 31-А, код ЄДРПОУ 41917148) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73003, Херсонська обл., м. Херсон, просп. Незалежності, буд. 47, код ЄДРПОУ 21295778) 33432 /тридцять три тисячі чотириста тридцять дві/ грн. 93 коп. заборгованості та 7267 /сім тисяч двісті шістдесят сім/ грн. 20 коп. судового збору.
3.Розірвати договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.11.2018 №2085, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та Товариством з обмеженою відповідальністю “Херсон БІФ”, предметом якого є вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 1496,0 кв.м, розташовані в підвалі аудиторного корпусу - актової зали літ. “Б”, що перебувають на балансі Херсонського державного університету та знаходяться за адресою: м. Херсон, вул. Університетська, 27.
4.Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю “Херсон БІФ” (73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Університетська, буд. 31-А, код ЄДРПОУ 41917148) повернути орендоване майно - вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 1496,0 кв.м, розташовані в підвалі аудиторного корпусу - актової зали літ. “Б”, що перебувають на балансі Херсонського державного університету за адресою: м. Херсон, вул. Університетська, 27, - Регіональному відділенню Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73003, Херсонська обл., м. Херсон, просп. Незалежності, буд. 47, код ЄДРПОУ 21295778) та балансоутримувачу - Херсонському державному університету (73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Університетська, буд. 27, код ЄДРПОУ 02125609).

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.
Повне рішення складено 23 лютого 2026 р.

Суддя Ю.С. Бездоля