Справа № 296/9782/25
2/296/2075/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" лютого 2026 р. м.Житомир
Корольовський районний суд м. Житомира у складі головуючої судді - Пилипюк Л. М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В :
01 вересня 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшла справа за позовом ТзОВ «Фінансова Компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовна заява сформована в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд» та підписана представником позивача О. Поляковим.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23 січня 2022 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 у формі електронного документу з використанням одноразового персонального ідентифікатора укладено кредитний договір  № 906970641 (далі по тексту рішення - Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору відповідач 23 січня 2022 року отримав кредит у розмірі 11 250 гривень на банківську карту № НОМЕР_1 .
28 листопада 2018 року між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого було продовжено шляхом укладення додаткових угод до цього договору факторингу. Первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та новий кредитор ТОВ «Таліон Плюс» підписали Реєстр прав вимоги № 175 від 05.05.2022, відповідно до якого право вимоги до відповідача за Кредитним договором перейшло до ТОВ «Таліон Плюс».
23 лютого 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до умов якого та з врахування підписаного реєстру прав вимоги № 1 від 23 лютого 2024 року до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.
08 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено Договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші відомості зазначені в реєстрі боржників від 08 липня 2025 року.
Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.
Загальна сума заборгованості відповідача за Кредитним договором становить 10 178,91 гривень, яка складається з: 5 499,30 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 4 679,61 гривень - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.
На підставі наведеного представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за Кредитним договором в розмірі 10 178,91 гривень та понесені судові витрати, а саме: витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.
Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 18 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Вказаною ухвалою також вирішено питання про витребування доказів.
Установлено, що станом на дату розгляду справи від відповідача ОСОБА_1 до Корольовського районного суду міста Житомира відзив на позовну заяву не надійшов.
Судом вжито належних заходів, спрямованих на сповіщення відповідача про відкриття провадження у цій справі. Зокрема, відповідачу надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію ухвали про відкриття провадження на адресу зареєстрованого місця проживання, однак вказаний лист повернувся неврученим з відміткою «адресат відсутній».
Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексу рішення - ЦПК України) при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 268 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд установив, що 23 січня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (кредитодавець) та  ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір кредитної лінії № 906970641 (далі по тексту рішення - Кредитний договір), відповідно до п. 1.1 якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 5 500 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Кредитний договір підписаний відповідачем ОСОБА_1 шляхом використання одноразового ідентифікатора MNV85V7E.
Основні умови кредитування відповідно до Договору кредитної лінії № 906970641 від 23 січня 2022 року:
- сума кредитного ліміту, яка вказана в п. 1.1 договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника (п. 1.2 Кредитного договору);
- кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 5 500 гривень одразу після укладення договору, який має бути повернуто до 22 лютого 2022 року (п. 1.3 Кредитного договору).;
- кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (Дисконтний період), а саме: до 22 лютого 2022 року. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором (п. 1.7 Кредитного договору);
-сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду (п. 1.8 Кредитного договору);
- за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку:
1.9.1. виключно на період строку, визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 3,65 процентів річних, що становить 0,01 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним;
1.9.2. за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 766,50 процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надавати позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті;
1.9.3. Якщо Позичальник користуватиметься кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України сторони домовились, що відкладальною обставиною за цим Договором щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду, є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього Договору.
Відповідно до п. 1.14.2 Кредитного договору в разі настання передбаченої п. 1.9.3. Договору відкладальної обставини, що має наслідком виникнення у позичальника зобов`язань по оплаті процентів, за встановлений в п. 1.2. Договору строк, у розмірі що розрахований за Базовою процентною ставкою - орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 8965 гривень та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 3465 гривень та суму Кредиту в розмірі 5500 гривень.
Згідно з п. 5.2 Кредитного договору строк дії цього Договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання Кредиту визначеного в п.1.7 Договору.
З копії платіжного доручення від 23 січня 2023 року № 27aaa3ad-eb81-41fc-88a7-db08fbc3ba9b вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» переказало на банківську картку  ОСОБА_1 № НОМЕР_1 грошові кошти в розмірі 5 500 гривень.
На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ «Райффайзен Банк Аваль» підтверджує, що банківська карта № НОМЕР_1 емітована на ім`я ОСОБА_1 , фінансовий номер телефона - НОМЕР_2 . Випискою по рахунку відповідача підтверджено, що 23 січня 2023 року йому зараховані кошти в розмірі 5 500 гривень.
Відповідно до представленого позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором становить 10 178,91 гривень, з яких: 5 499,30 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 4 679,61 гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом.
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01.
Згідно з п. 2.1 вищевказаного договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором.
Згідно з п.п.1.3. договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Відтак, договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога), при цьому перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме: реєстрах прав вимоги. Такі додатки до договору є невід`ємною частиною договору факторингу.
Відповідно до пункту 8.2 договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії договору закінчується 28 листопада 2019 року.
28.11.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому всі інші умови договору залишились без змін.
31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої договір факторингу викладено у новій редакції. Строк дії договору визначено до 31.12.2021.
31.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2022.
31.12.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2023.
31.12.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2024.
Первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та новий кредитор ТОВ «Таліон Плюс» підписали Реєстр прав вимоги № 175 від 05.05.2022, відповідно до якого право вимоги до відповідача за Кредитним договором перейшло до ТОВ «Таліон Плюс».
23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. 
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 року, який є додатком до договору факторингу № 23/0224-01 від 23.02.2024, право вимоги до відповідача за Кредитним договором перейшло до ТОВ «Онлайн Фінанс».
08.07.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» (Фактор) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (Клієнт) укладено договір факторингу № 08/07/25-Е, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а останній відступити позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників.
Відповідно до п. 1.2 договору факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до реєстру боржників від 08.07.2025 до договору факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025 до позивача перейшло право грошової вимоги до  ОСОБА_1 за Кредитним договором у розмірі 10 178,91 гривень, з яких: 5 499,30 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 4 679,61 гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом.
Досліджені судом докази свідчать, що ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором, а тому має право звернення до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.
Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України).
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків.
Щодо розміру заборгованості та її складових суд зазначає таке.
Дослідженими судом доказами підтверджено, що відповідач  ОСОБА_1 на підставі укладеного Кредитного договору 23 січня 2022 року отримав кредит в розмірі 5 500 гривень, який зобов`язався повернути через 30 днів, тобто до 22 лютого 2022 року, разом з нарахованими процентами за користування кредитом.
З розрахунку заборгованості, який здійснений первісним кредитором, вбачається, що ОСОБА_1 на виконання Кредитного договору 18 лютого 2022 року здійснив один платіж, який було зараховано кредитором в такому порядку: 0,70 гривень на погашення тіла кредиту та 14,30 гривень на погашення процентів. Згідно з вказаним розрахунком заборгованості період нарахування процентів з 23 січня 2022 року по 05 травня 2022 року.
З урахуванням наведеного суд відхиляє наданий позивачем розрахунок заборгованості, оскільки відображений у ньому порядок нарахування процентів не відповідає умовам Кредитного договору.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (такий правовий висновок викладений в п. 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12).
Суд ураховує, що належним періодом нарахування процентів за користування є період з 23 січня 2023 року до 22 лютого 2022 року, процентна ставка 2,10 % в день.
Розрахунок суду: (5 500 гривень х 2,10 % х 25 днів) + (5 499,3 х 2,10% х 5 днів) - 14,30 = 2887,5 + 577,43 -14,3 = 3 450,63 гривень.
Отже, суд дійшов висновку, що заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором становить 8 949,93 гривень, з яких 5 499,3 гривень - тіло кредиту; 3 450,63 гривень - проценти за користування кредитом.
А тому суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.
Розподіл судових витрат.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України).
Суд дійшов висновку про часткове задоволення позову (87,92 % від ціни позову), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 130,02 гривень.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.
Позивач просить здійснити розподіл судових витрат та стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 гривень. На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі докази: договір про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025, додаткову угоду 25770704382 від 09.07.2025 до Договору правничої допомоги №
09/07/25-01 від 09.07.2025; акт прийому-передачі наданих послуг до Договору надання правничої допомоги; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг сума гонорару адвоката складається з вартості таких послуг: складання позовної заяви - 5 000 гривень (2 години), вивчення матеріалів справи - 1 000 гривень (2 години), підготовка адвокатського запиту - 500 гривень (1 година), підготовка та подача клопотання - 500 гривень (1 година).
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат.
Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
З урахуванням категорії, складності справи, змісту заявлених позовних вимог, ціни позову, обсягу робіт, виконаних адвокатом, беручи до уваги висновок суду про задоволення позову, суд дійшов висновку, що розмір витрат позивача на правничу допомогу в сумі 7 000 гривень є явно завищеним та неспівмірним з обсягом виконаних адвокатом робіт. Відтак, суд вважає, що обґрунтованими, співмірними зі складністю справи та обсягом проведеної адвокатом роботою, а також пропорційними за результатами розгляду справи в даному випадку є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 гривень.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, ст. ст. 509, 510, 511, 525, 526, 536, 553, 554, 651, 1048, 1054, 1055 ЦК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» заборгованість за договором кредитної лінії № 906970641 від 23 січня 2022 року в розмірі 8 949 (вісім тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) гривень 93 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» 2 130 (дві тисячі сто тридцять) гривень 02 копійки судового збору та 2 000 (дві тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (місцезнаходження: 02090, м. Київ, вулиця Алматинська, будинок, 8, офіс, 310а, код в ЄДРПОУ 42986956);
Відповідач: ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_3 ) .

Суддя Корольовського районного суду
міста Житомира      Лілія ПИЛИПЮК