Справа № 606/577/26 

П о с т а н о в а
і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2026 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Ромазан Л.С., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, -
за ч. 1 ст. 139 КУпАП, - 
ВСТАНОВИВ:
17.03.2026 о 02 год. 30 хв. в м. Теребовлі по вул. Тараса Шевченка, 8 Тернопільського району Тернопільської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «DAF» моделі «FT XF» з державними номерними знаками (далі – д.н.з.) НОМЕР_1 у складі із напівпричепом марки «Janmil» моделі «NW-1S» з д.н.з. НОМЕР_2 , здійснював перевезення сипучого вантажу (кукурудзи), який під час руху висипався на проїзну частину дороги, чим порушив пункт 2.3 ґ Правил дорожнього руху (далі – ПДР), за що частиною 1 статті 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачена відповідальність. 
На підставі викладеного поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 616965 від 17.03.2026.
Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 616965 від 17.03.2026, з яким ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить поставлений ним власноручно підпис у графах 13, 18 протоколу. Крім того, протокол, який складений уповноваженою на те особою, його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Жодних заперечень щодо змісту протоколу, суті правопорушення чи дій поліцейських Маланій С.С. не висловив;
- актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 17.03.2026, відповідно до якого під час обстеження встановлено, що на проїзній частині по вул. Тараса Шевченка, 8 у м. Теребовлі Тернопільського району Тернопільської області наявні зернові культури, а саме кукурудза, що свідчить про неналежний стан утримання та експлуатації зазначеної ділянки дороги і потребує негайного прибирання;
- кольоровими фотоілюстраціями, на яких відображено ділянку проїзної частини дороги з наявною розсипаною зерновою культурою та іншими матеріалами справи.
Пунктом 2.3 ґ ПДР України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: не забруднювати проїзну частину та смугу відведення автомобільних доріг.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КУпАП відповідальність настає за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.
Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.
Відповідно до п.1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Крім того, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 32 Закону України «Про автомобільні дороги» користувачі автомобільних доріг зобов`язані: не завдавати своїми діями шкоди автомобільним дорогам, їх складовим та користувачам цих доріг.
Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
Таким чином, наведені докази в сукупності підтверджують обставини, викладені у протоколі, є логічними і послідовними та узгоджуються між собою, а тому не викликають сумнівів у суду.
Тому, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, доведена належними доказами.
За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, тобто забруднення дорожнього покриття, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу.
При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини.
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.
Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.
Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. 23,33,40-1,ч.1 ст.139,221,283,284,287,289,308 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн, зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: Л.С. Ромазан