___________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 947/36/26
Провадження № 2-а/947/32/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.04.2026 року
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Гниличенко М.В.
за участю секретаря – Тіщенко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеса в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, суд –

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду міста Одеси з позовною заявою, якою просить скасувати постанову б/н від 04.12.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 17000 грн. та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Позов обґрунтовано тим, що позивач не згоден з постановою відповідача, просить її скасувати, як прийняту з порушенням вимог законодавства України, оскільки фактично розгляд справи про адміністративне правопорушення не відбувався, порушені процедурні приписи законодавства при прийнятті вказаної постанови, відсутні докази, які б могли підтвердити провину позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.01.2026 року вказану справу передано судді Гниличенко М.В.
Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси Гниличенко М.В. від 06.01.2026 року, прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення судового засідання, витребувано належним чином засвідчену копію постанови б/н від 04.12.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП
Учасники процесу належним чином повідомлялись про розгляд справи у відповідності до ст.ст.124-130 КАС України.
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, через канцелярію суду надав заяву, якою просив розглянути справу без його участі, посилаючись на те, що перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 з 31.01.2026 року, позовні вимоги підтримав.
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету відповідача, причини неявки суду невідомі. Ухвалу суду про витребування доказів не виконано, відзиву на позов не надано, доводи позову не спростовано.
З урахуванням положень ч.1 ст.205 КАС України  неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Як встановлено під час розгляду справи, 04.12.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 була винесена постанова б/н про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП./а.с.13/
Відповідно до ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме не проходження медогляду для визначення придатності до військової служби; не уточнення протягом 60 днів своїх військово-облікових даних; нез`явлення за повісткою; ненадання під час мобілізації будівлі, споруди, транспортного засобу та іншого майна тощо.
При дослідженні тексту копії постанови б/н від 04.12.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, власноручно не отримував, також відсутні докази щодо поштового відправлення вказаної постанови позивачу за місцем його проживання та реєстрації, зазначеним у постанові – АДРЕСА_1 . /а.с.13/
У постановочної частини постанови вказано, що на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17000,00 грн., який повинен бути сплачений у 15 денний строк з дня вручення даної постанови. Також, вказано, що постанова може бути оскаржена відповідно до ст.ст.287-289 КУпАП у вищому органі або до відповідного суду протягом 10 днів з дня її винесення.
Частиною 2 статті 19 Конституції закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі статтею 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.
Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. 
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Керуючись ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ч.1 ст.283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення, може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд.
Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.
Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.
Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.
Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.
Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.
Суд зазначає, що згідно з пунктами 1, 3 частиною 1 статті 22 Закону України №3543-XII, громадяни зобов`язані, у тому числі: проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу власті.
Будь-яких доказів на підтвердження того, що позивачеві вручалась повістка для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, та останній відмовлявся від її отримання, відповідачем до суду не надано.
Суд зазначає, що пунктами 70-71 вказаного Порядку №560 передбачено, що порядок проведення медичного огляду резервістів та військовозобов`язаних, персональний склад військово-лікарських комісій, порядок їх роботи визначаються у порядку, встановленому Міноборони.
Медичний огляд резервістів та військовозобов`язаних може проводитися у закладах охорони здоров`я, що мають відповідний договір із НСЗУ за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік.
Разом з тим, згідно з пунктом 72 Порядку, рішення щодо придатності резервіста та військовозобов`язаного для проходження військової служби за станом здоров`я визначається військово-лікарською комісією при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
У разі незгоди громадянина з рішенням військово-лікарської комісії при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки на підставі його заяви громадянин направляється для проходження військово-лікарської комісії.
Відповідно до пункту 74 Порядку, у редакції станом на час скоєного спірного адміністративного правопорушення, резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11.
При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.
Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.
Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.
Із позову вбачається, що ОСОБА_1 станом на 04.12.2025 року перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується електронним військово-обліковим документом. Факт того, що військово-лікарську комісію позивач пройшов при ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується копією картки обстеження та медичного огляду. З даної картки вбачається, що ОСОБА_1 у період березня-червня 2025 року проходив комплексне медичне обстеження та визнаний придатним, вказана картка засвідчена згідно з оригіналом головою ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 02.10.2025 року./а.с.15/
Також, позивач зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, що він був належним чином повідомлений про виклик до будь-якого ТЦК та СП, оскільки жодної повістки не отримував за адресою місця проживання: АДРЕСА_2 ., так і особисто повістки йому не вручали.
Разом з тим, суду не надано доказів, коли саме і яким чином було виявлено адміністративне правопорушення, що стало наслідком винесення відносно позивача постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Відомості, коли саме і як саме було виявлено правопорушення є необхідним для дотримання вимог ст.38 та ст.277 КУпАП.
Крім того, позивачем надано Довідку в/ч НОМЕР_1 від 19.03.2026 року з якої вбачається, що солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_2 з 31.01.2026 року та забезпечує оборону України, захист її суверенітету та територіальної цілісності. 
Таким чином, відповідачем не надано до суду належних доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, які слугували підставою для розгляду відповідної справи про адміністративне правопорушення та винесення спірної постанови.
Суд акцентує увагу, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.
На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 13, 14, 72-77, 94, 241 246, 250, 255, 293, 295 КАС України суд, -
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності – задовольнити. 
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 від 04.12.2025 року б/н про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 гривень – скасувати, та провадження у справі закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , у відшкодування витрат зі сплати судового збору 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено та підписано 13.04.2026 року.

Суддя          М. В. Гниличенко