ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.04.2026 Справа № 914/204/26 

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., за участю секретаря Перейми Х.О., розглянувши матеріали справи

за позовом:	Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», м. Київ	
до відповідача:	Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОГІСТ СТАНДАРТ ПЛЮС», м. Львів	
про:	стягнення 1 416 588,63 грн.	

Представники сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився.

Обставини розгляду справи.
21.01.2026 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОГІСТ СТАНДАРТ ПЛЮС», м. Львів про стягнення 1 416 588,63 грн.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.02.2026.
18.02.2026 на адресу суду від Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» надійшов супровідний лист із направленням оригіналів документів разом із доданими оригіналами (вх.№4563/26 від 18.02.2026).
19.02.2026 через підсистему «Електронний суд» від Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» надійшла заява про направлення нової редакції позову у зв`язку з технічною помилкою (вх.№4799/26 від 19.02.2026).
Ухвалою суду від 19.02.2026 підготовче засідання відкладено на 05.03.2026.
Ухвалою суду від 05.03.2026 підготовче засідання відкладено на 23.03.2026.
Ухвалою суду від 23.03.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.04.2026.
У судовому засіданні 06.04.2026 суд заслухав пояснення представника позивача, з`ясував обставини справи, дослідив надані докази та перейшов до стадії ухвалення рішення, призначивши його оголошення на 16.04.2026
Заяв про відвід суду не поступало.

Суть спору та правова позиція сторін.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не виконав зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати нарахованих платежів у строк, визначений генеральним договором про кредитування №1152900600 від 28.12.2021 та додатковою угодою №1 від 22.06.2022. Станом на 08.01.2026 сума заборгованості становить 1 416 588,63 грн, з яких: 1 000 000,00 грн – прострочений основний борг; 20 425,00 грн – проценти за користування строковою сумою кредиту (за період з 01.11.2022 по 27.12.2022); 394 166,59 грн – проценти за користування простроченою сумою кредиту (за період з 28.12.2022 по 31.12.2025); 1 997,04 грн – заборгованість по комісії (за 30.11.2022 та за 27.12.2022).
Відповідач не забезпечив явку повноваженого представника у судове засідання, причин неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Участь відповідача у судовому засіданні була визнана судом обов`язковою.
Як вбачається з інформації, розміщеної на офіційному сайті Акціонерного товариства «Укрпошта», поштові відправлення (трекінги – R067089032340, R067107653535, R067117912725, R067130812080), надіслані відповідачу з ухвалами суду від 26.01.2026, 19.02.2026, 05.03.2026, 23.03.2026, повернуті за зворотною адресою. Причини повернення – закінчення встановленого терміну зберігання.
Поштова кореспонденція надсилалася відповідачу за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві та відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 79037, м. Львів, вул. Б. Хмельницького, буд. 212, корпус 1, офіс 25.
Відповідно до вимог ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про достатність наявних матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутності представника відповідача та відзиву відповідача на позовну заяву.

У процесі розгляду справи суд встановив наступне.
28.12.2021 між Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» (надалі – банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КРАНСЕРВІС Україна» (з 29.08.2023 змінено назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛОГІСТ СТАНДАРТ ПЛЮС») (надалі – позичальник) було укладено генеральний договір про кредитування №1152900600 (з додатковою угодою №1 від 22.06.2022), за умовами якого банк надає клієнту кредит у вигляді кредитної лінії в межах ліміту кредитної лінії, а клієнт зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит та сплатити плату за користування ним у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі.
Клієнт має право отримати кредит у вигляді одного або декількох траншів, загальна сума яких не може перевищувати ліміт кредитної лінії, що становить 2 000 000,00 грн. 
Транші після їх повернення банку поновлюють ліміт кредитної лінії (п. 1.1.1 договору).
Відповідно до пункту 1.1.2 договору кредит надається шляхом:
- зарахування банком коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок клієнта № НОМЕР_1 у кредитора, або на поточний рахунок клієнта, зазначений в заяві на видачу траншу (за формою додаток 3), для подальшого використання за цільовим призначенням.
Згідно з пунктом 1.2.1 договору надання кредиту здійснюється у термін, зазначений в заяві на видачу траншу, але не раніше « 28» грудня 2021 року.
Пунктом 1.2.2 передбачено, що клієнт зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в термін, не пізніше « 27» грудня 2022 року, якщо тільки відповідно до умов договору не застосовується інший термін повернення заборгованості за кредитом.
Клієнт зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти, комісії, штрафи та інші платежі відповідно до умов договору на рахунок №UA193510050000003739411529006 у кредитора, а якщо реквізити для погашення траншу зазначені в заяві на видачу траншу, то погашення здійснюється на зазначений рахунок.
Для строкової суми кредиту встановлюється фіксована процентна ставка в розмірі 12,9% процентів річних (п. 1.3.1 договору).
Для простроченої суми кредиту встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми кредиту на дату виникнення такого прострочення (п. 1.3.2 договору).
На підставі п. 1.3.3 договору проценти нараховуються та сплачуються у порядку, передбаченому Правилами.
Відповідно до п. 1.3.4 договору клієнт сплачує банку комісії згідно з додатком №1 до договору у порядку, визначеному Правилами.
Цільове призначення (мета) кредиту: поповнення обігових коштів (п. 1.4 договору).
Судом встановлено, що проценти нараховуються та сплачуються в порядку, передбаченому Правилами (договірними умовами) обслуговування суб`єктів господарювання, відокремлених підрозділів юридичних осіб, осіб, що провадять незалежну професійну діяльність, представництв – клієнтів АТ «УКРСИББАНК» (надалі – Правила).
Пунктом 8.3 правил встановлено порядок нарахування та сплати процентів.
За користування кредитом/траншем клієнт сплачує проценти. Процентна ставка для строкової суми кредиту/траншу встановлюється відповідно до договору кредитування.
Відповідно до п. 8.3.1 Правил нарахування процентів за строковою сумою кредиту/траншу, а також комісії за управління лімітом кредитування (за невикористаний ліміт), якщо вона передбачена договором кредитування, здійснюється в останній календарний день кожного місяця та в день повного погашення кредиту/траншу за методом «факт/360» (метод «факт/360» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів) на суму кредитних коштів, що надані клієнту і які ще не повернуті останнім у власність банку, за період з дня фактичного надання кредиту/траншу, а в подальшому - з першого календарного дня поточного місяця, до останнього календарного дня поточного місяця або до дати повного погашення кредиту/траншу, якщо таке погашення здійснюється у поточному місяці.
Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту/траншу вважається одним днем. 
Клієнт зобов`язується сплачувати нараховані проценти у строк з 1 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який вони були нараховані, та в день повернення кредиту/траншу, якщо інше не передбачено договором кредитування.
Якщо останній день строку/термін сплати процентів припадає на вихідний, святковий або неробочий день, в такому випадку останнім днем строку сплати процентів вважається перший робочий день, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем.
Згідно з п. 8.6 Правил за користування кредитом понад встановлений договором кредитування строк/термін встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми кредиту/траншу на дату виникнення такого прострочення або ставка у розмірі визначеному відповідним договором. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми кредиту/траншу.
Нарахування подвійної процентної ставки на прострочену суму кредиту/траншу починається з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або неповної сплати платежу, встановленого договором кредитування, до дати повного погашення такої заборгованості.
На умовах кредитного договору та на підставі заяви клієнта №1 від 14.01.2022 про видачу траншу у розмірі 1 000 000,00 грн (один мільйон гривень 00 копійок) банком надано клієнту кредит (грошові кошти) у зазначеному розмірі в межах ліміту кредитної лінії шляхом перерахування коштів на поточний рахунок боржника № НОМЕР_1 , що підтверджується випискою за кредитним договором за період з 28.12.2021 по 08.01.2026.
Як зазначає позивач, відповідач, порушивши умови кредитного договору, не здійснив у повному обсязі своєчасних платежів з погашення заборгованості за кредитом у строк до 27.12.2022, чим істотно порушив взяті на себе договірні зобов`язання.
Таким чином, станом на 08.01.2026 сума заборгованості становить 1 416 588,63 грн, з яких: 1 000 000,00 грн – прострочений основний борг; 20 425,00 грн – проценти за користування строковою сумою кредиту (за період з 01.11.2022 по 27.12.2022); 394 166,59 грн – проценти за користування простроченою сумою кредиту (за період з 28.12.2022 по 31.12.2025); 1 997,04 грн – заборгованість по комісії (за 30.11.2022 та за 27.12.2022).
Відповідач проти позову не заперечив, відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.
Зобов`язанням, згідно статті 509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами 1, 3, 5 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
Частиною 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Приписами частини 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частин 1 та 2 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Банківський кредит – будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 наведеного Закону).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору та на підставі заяви клієнта №1 від 14.01.2022 про видачу траншу, банком було надано відповідачу кредитні кошти у розмірі 1 000 000,00 грн (один мільйон гривень 00 копійок).
Частиною другою статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до п. 1.3.1 договору для строкової суми кредиту встановлюється фіксована процентна ставка в розмірі 12,9% (дванадцять цілих дев`ять десятих) процентів річних.
Для простроченої суми кредиту встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми кредиту на дату виникнення такого прострочення (п. 1.3.2 договору).
Суд звертає увагу, що відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 до теперішнього часу.
Отже, у період дії в Україні воєнного стану подвійна процентна ставка не нараховується банком, а за користування простроченим кредитом застосовується розмір процентної ставки 12,9 %, що встановлена для строкової суми кредиту.
Проценти нараховуються та сплачуються в порядку, передбаченому Правилами (п. 1.3.3 договору).
Факт отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 1 000 000,00 грн підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою за кредитним договором за період з 28.12.2021 по 08.01.2026, яка містить відомості про рух коштів та їх зарахування на рахунок відповідача.
Суд враховує правову позицію, наведену в постанові Верховного Суду від 23.09.2019 у справі №910/10254/18, згідно з якою банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
Отже, факт надання відповідачу кредитних коштів та їх фактичного використання підтверджується вищезазначеною банківською випискою, яка є належним та допустимим доказом у справі та узгоджується з іншими наявними матеріалами справи.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОГІСТ СТАНДАРТ ПЛЮС» станом на 08.01.2026 за кредитним договором №11529006000 від 28.12.2021, суд дійшов висновку, що зазначений розрахунок є арифметично вірним, здійснений відповідно до умов кредитного договору та узгоджується з наявними у справі доказами. 
Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи, досліджених доказів та наведених правових висновків, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 11529006000 від 28.12.2021 у загальному розмірі 1 416 588,63 грн, з яких: 1 000 000,00 грн – прострочений основний борг; 20 425,00 грн – проценти за користування строковою сумою кредиту (за період з 01.11.2022 по 27.12.2022); 394 166,59 грн – проценти за користування простроченою сумою кредиту (за період з 28.12.2022 по 31.12.2025); 1 997,04 грн – заборгованість за комісією (за 30.11.2022 та 27.12.2022), є обґрунтованою, підтверджується належними та допустимими доказами та підлягає задоволенню у повному обсязі.
Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно з ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини , які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позов підлягає задоволенню повністю.
При поданні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 16 999,06 грн відповідно до платіжної інструкції №0024911075 від 14.01.2026, що становить 1,5% від ціни позову 1 416 588,63 грн з урахуванням коефіцієнта за подання позову в електронній формі.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОГІСТ СТАНДАРТ ПЛЮС» (79037, м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, буд. 212, корпус 1, офіс 25; ідентифікаційний код – 40994001) на користь Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12; ідентифікаційний код – 09807750) заборгованість за кредитним договором № 11529006000 від 28.12.2021 у загальному розмірі 1 416 588,63 грн, що складається з: простроченого боргу 1 000 000,00 грн; процентів за користування строковою сумою кредиту (за період з 01.11.2022 по 27.12.2022) 20 425,00 грн; процентів за користування простроченою сумою кредиту (за період з 28.12.2022 по 31.12.2025) 394 166,59 грн; заборгованості за комісією (за 30.11.2022 та 27.12.2022) 1 997,04 грн, а також судовий збір у розмірі 16 999,06 грн.
3. Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 23.04.2026.

Суддя Мазовіта А.Б.