РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року 	справа № 580/14301/25 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання протиправним і скасування акту та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

29.12.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі – позивач) до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради (далі – відповідач), в якому позивач просить:
визнати протиправним та скасувати акт про невстановлення факту здійснення особою постійного догляду від 04 грудня 2025 року № 265 Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради;
зобов`язати Департамент соціальної політики Черкаської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 листопада 2025 року про видачу акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду за ОСОБА_2 .
В обґрунтування позову зазначено, що позивач є таким, що має право на відстрочку від мобілізації відповідно до п.9 ч.1 ст.23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”. У зв`язку із цим, подав відповідачу заяву про видачу акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду за батьком – ОСОБА_2 . 
Однак, на думку позивача, відповідач безпідставно відмовив у видачі вказаного акту з незрозумілих підстав.
Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у її задоволенні. Зазначає, що 24.11.2025 позивач звернувся із заявою до департаменту про складання та надання акту про встановлення факту здійснення догляду за батьком - ОСОБА_2 відповідно до п. 61 Порядку №560.
Відповідач зазначає, що під час здійснення обстеження, комісія не складає додаткових документів. Всі обставини, які з`ясовані під час опитування, занотовуються та обговорюються з усіма членами комісії. Після обговорення та ретельного дослідження всіх обставин справи, приймається рішення щодо видачі акту про встановлення/не встановлення факту здійснення особою постійного догляду.
Тому з`ясувавши всі обставини, комісія прийшла до спільного рішення, що факт здійснення постійного догляду позивачем за своїм батьком - ОСОБА_2 , не підтверджено. Отже, факт здійснення особою постійного догляду не встановлено, про що складено акт № 265 від 24.11.2025.
Посилання позивача, що департаментом прийнятий незаконний акт, без жодного аргументу та підстав щодо не встановлення даного факту, без викладеної правової позиції правомірності свого рішення, на переконання відповідача, є не обґрунтованими, оскільки форма акта визначена додатком 8 до Порядку №560 не містить полів чи граф для викладення мотивувальної частини. Отже, департамент діяв у межах наданих йому повноважень та відповідно до встановленої нормативної форми. Будь-які вимоги позивача щодо обов`язку відповідача зазначати додаткові пояснення чи мотиви у документі, форма якого визначена нормативним актом Кабінету Міністрів України, не ґрунтуються на вимогах законодавства.
Відповідач зазначає, що питання видачі акту встановлення факту здійснення догляду є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією комісії департаменту. Відтак, комісії із встановлення факту здійснення особою постійного догляду надано виключне право встановлення факту здійснення військовозобов`язаними постійного догляду за особами, які потребують постійного догляду. Жоден інший орган влади не може брати на себе відповідні повноваження.
Дослідивши письмові докази та оцінивши заявлені доводи, суд встановив таке.
Згідно зі свідоцтвом про народження НОМЕР_1 ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 (позивача). 
Відповідно до висновку КНП Медичне підприємство «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі Форми 080-4/о від 01.07.2025 №560, ОСОБА_2 рекомендовано соціальні послуги догляду на непрофесійній основі.
Витягами з реєстру територіальної громади №2025/012900114 та №2025/012907158 підтверджено, що ОСОБА_2 та його син ОСОБА_1 зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 .
24.11.2025 ОСОБА_1 звернувся до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із заявою про складення та видачу акта про встановлення факту здійснення особою постійного догляду за батьком ОСОБА_2 .
До заяви позивачем додані копії: паспорта та РНОКПП ОСОБА_1 НОМЕР_2 та батька ОСОБА_2 ; витяг з реєстру територіальної громади; висновку КНП Медичне підприємство «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі Форми 080-4/о від 01.07.2025 №560; свідоцтва про розірвання шлюбу; свідоцтва про народження; довідку територіального центру надання соціальних послуг м. Черкаси, що ОСОБА_2 не перебуває на обліку, як отримувач соціальної послуги догляду вдома.
За результатами розгляду цієї заяви, комісією Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із встановлення факту здійснення особою постійного догляду складений акт від 04.12.2025 №265, яким факт постійного догляду позивачем за його батьком не підтверджено.
Вважаючи протиправним вказаний акт, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд врахував таке.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Поряд з цим, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України" на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.
Згідно із статтею 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 №389-VIII (далі – Закон №389-VIII), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Згідно пункту 4 Указу №69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України від 21.10.1993 №3543-ХІІ “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” (далі – Закон №3543-ХІІ).
За визначенням ст.1 Закону №3543-ХІІ комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Статтею 23 Закону №3543-ХІІ визначені підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Зокрема, п.9 ч.1 ст.23 Закону №3543-ХІІ визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, чи рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи потребують постійного догляду.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі – Порядок №560), яким зокрема, визначено процедуру надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення.
На підставі п.п.56, 57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Відповідно до п.58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
На підставі абз.1 п.58-1 Порядку №560 військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за хворим батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), у випадках, передбачених пунктом 9 частини першої статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, зазначають у заяві, зазначеній у пункті 58 цього Порядку (додаток 4), про відсутність інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд за хворим батьком чи матір`ю дружини (чоловіка). Військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю, не зазначають у заяві, зазначеній у пункті 58 цього Порядку, інформацію про інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд.
Додатком 5 до Порядку №560 визначено перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
Зокрема, за підставами, визначеними п.9 ч.1 ст.23 Закону №3543-ХІІ, надаються такі документи, що підтверджують право на відстрочку: для особи, яка потребує постійного догляду, - довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; для особи, яка зайнята постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю, - документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про шлюб або свідоцтво про народження дитини, або свідоцтво про народження особи, яка здійснює постійний догляд), документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8); для особи, яка зайнята постійним доглядом за батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), - документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про шлюб та свідоцтво про народження дружини (чоловіка), документи, що підтверджують неможливість здійснення постійного догляду дружиною (чоловіком) або іншим працездатним членом сім`ї (висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу іншого працездатного члена сім`ї в постійному догляді або свідоцтво про смерть такого члена сім`ї, або витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, або рішення суду про визнання безвісно відсутнім або рішення суду про оголошення його померлим), документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8).
Отже, Порядок №560 передбачає альтернативні шляхи підтвердження здійснення особою догляду, а саме надання: документу про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8).
Порядок отримання військовозобов`язаним акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8) визначений п.60 Порядку №560. 
Так, військовозобов`язані, які здійснюють постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, та не отримують компенсації (допомоги, надбавки) на догляд за ними, для розгляду питання надання їм відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації звертаються за встановленням факту здійснення постійного догляду із заявою у довільній формі на ім`я керівника виконавчого органу сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її утворення) ради, районної у м. Києві військової адміністрації за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання особи, зазначеної у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, за якою здійснюється догляд. У заяві повинні бути зазначені такі відомості про військовозобов`язаного, який здійснює постійний догляд: прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання, контактні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті); відомості про особу, за якою здійснюється постійний догляд (прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), адреса зареєстрованого/задекларованого місця проживання, контактні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті).
Військовозобов`язані, які здійснюють постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, до заяви, зазначеної в абзаці першому цього пункту, додають документи, визначені у підпунктах 9 і 14 додатка 5 (крім акта про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8).
Районні, міські держадміністрації (військові адміністрації), виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад для розгляду документів щодо встановлення факту здійснення військовозобов`язаним постійного догляду за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, утворюють постійно діючу комісію із встановлення факту здійснення особою постійного догляду.
Комісія із встановлення факту здійснення особою постійного догляду здійснює розгляд заяви протягом десяти календарних днів з дати її подання.
До складу комісії із встановлення факту здійснення особою постійного догляду можуть входити депутати місцевої ради, представники виконавчих органів місцевого самоврядування, громадських організацій загальною чисельністю не менше ніж п`ять осіб.
Під час своєї роботи комісія із встановлення факту здійснення особою постійного догляду:
відвідує місце проживання особи, за якою здійснюється постійний догляд, зазначене у заяві військовозобов`язаного, для встановлення факту здійснення постійного догляду;
перевіряє відомості щодо наявності/відсутності інших осіб, які здійснюють постійний догляд за особою, зазначеною в заяві, зокрема інформацію щодо наявних прийнятих структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад рішень про надання соціальних послуг з догляду за особою, за якою здійснює догляд військовозобов`язаний, за її задекларованим/зареєстрованим місцем проживання.
З метою реалізації вказаних норм п.60 Порядку №560, рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 27.08.2024 №1147 затверджено: склад комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради із встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 1); Положення про порядок складання акту встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 2); зразок заяви для видачі акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 3).
Відповідно до п.п.4, 5, 10, 11 Положення про порядок складання акту встановлення факту здійснення особою постійного догляду, Департамент після отримання від військовозобов`язаного заяви до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені в пунктах 9 і 14 додатка 5 Постанови на складання та видачу акта перевіряє:
призначення особі, за якою здійснюється постійний догляд, допомоги, компенсацій за здійснення догляду чи про звернення до департаменту за такими виплатами чи за отриманням соціальної послуги з догляду вдома;
за допомогою Єдиної інформаційної системи соціальної сфери перевіряє військовозобов`язаного та особу, за якою здійснюється догляд щодо статусу внутрішньо переміщеної особи в інших громадах України.
Департамент після здійснення перевірки, передбаченою п.4 Положення, передає комісії із встановлення факту здійснення особою постійного догляду прийняту заяву та документи від військовозобов`язаного, матеріали результату перевірки для складання акту.
Комісія визначає дату відвідування особи, за якою здійснюється постійний догляд, за адресою її місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання, вказаною у заяві, про що повідомляє військовозобов`язаного засобами телефонного зв`язку.
Комісія відвідує місце проживання особи, за якою здійснюється постійний догляд, зазначене у заяві військовозобов`язаного, для встановлення факту здійснення постійного догляду протягом десяти календарних днів з дати подання повного пакету документів.
Як установлено судом 24.11.2025 ОСОБА_1 звернувся до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із заявою про складення та видачу акта про встановлення факту здійснення особою постійного догляду за батьком ОСОБА_2 .
За результатами розгляду цієї заяви, комісією Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із встановлення факту здійснення особою постійного догляду складений акт від 04.12.2025 №265, яким факт постійного догляду позивачем за його батьком не підтверджено.
Водночас, жодної підстави прийняття такого рішення спірний акт не містить.
З цього приводу суд зазначає, що відповідно до п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
У постанові Верховного Суду від 28 листопада 2022 року у справі № 826/6029/18 викладено правовий висновок, відповідно до якого у контексті вимог частини 2 статті 2 КАС України нормативне обґрунтування прийнятого рішення та його співвідношення з фактичними обставинами не є формальною вимогою, оскільки суд має перевірити чи діяв суб`єкт владних повноважень, у тому числі (…) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
У цій справі суд також вважає за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини (наприклад, рішення у справі "Suominen v. Finland", заява № 37801/97, пункт 36), відповідно до якої орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень; принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішенням було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Верховний Суд у постанові від 11 вересня 2023 року у справі № 420/14943/21 сформулював правовий висновок про те, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять легітимну основу такого рішення; наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих заявником документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення суб`єкта владних повноважень; відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; відсутність немотивованих висновків та висновків, які не ґрунтуються на нормах права.
Повертаючись до обставин справи, що розглядається, суд зазначає, що спірний акт не містить жодного мотиву прийняття Комісією рішення, яким не підтверджено факт догляду позивачем за батьком.
Вказане суперечить вищевказаним принципам обґрунтованості та вмотивованості рішення суб`єкта владних повноважень, яким у спірних правовідносинах є відповідна Комісія із встановлення факту здійснення особою постійного догляду.
Посилання відповідача, що форма акту (Додаток 8 до Порядку №560) не містить полів чи граф для викладення мотивувальної частини рішення, суд вважає необґрунтованими, оскільки вищевказана 
Комісія, як колегіальний орган, не позбавлена можливості здійснювати викладення мотивів прийняття відповідного рішення з посиланням на докази в окремому документі, зокрема, протоколі засідання, тощо.
Жодного доказу в обґрунтування спірної відмови суду не надано і її мотивів (зокрема у відзиві на позовну заяву) не наведено. 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що спірний акт комісії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 04.12.2025 №265 є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.145 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Абз.2 ч.4 ст.245 КАС України визначено, що у разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Враховуючи, встановлені судом обставини та наведені норми законодавства України, суд дійшов висновку зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 24.11.2025 про видачу акту щодо встановлення факту здійснення особою постійного догляду за ОСОБА_2 та у строк і у порядку, визначені Законодавством, видати відповідний акт з урахуванням висновків суду.
Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Дотримуючись вказаних вимог, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір в сумі 968,96 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати акт комісії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 04.12.2025 №265, яким факт постійного догляду ОСОБА_1 за його батьком ОСОБА_2 не підтверджено.
Зобов`язати Департамент соціальної політики Черкаської міської ради (18005, м. Черкаси, б-р Шевченка, буд.307, код ЄДРПОУ 37853109) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) від 24.11.2025 про видачу акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду за ОСОБА_2 та у строк і у порядку, визначені законодавством України, видати відповідний акт з урахуванням висновків суду.
2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради (18005, м. Черкаси, б-р Шевченка, буд.307, код ЄДРПОУ 37853109) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).
3. Копію рішення направити учасникам справи.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя 	Олексій РІДЗЕЛЬ