Суддя Маркосян М. В. 

Справа № 502/1151/25 
Провадження № 2/644/889/26 

23.02.2026 

ЗАОЧНЕ Рішення
Іменем України 

23 лютого 2026 року м. Харків
Індустріальний районний суд м. Харкова в складі
головуючої судді – Маркосян М.В.,
за участю секретаря судового засідання – Скорик Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором;
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю " ІННОВА ФІНАНС " звернулось до суду з позовом ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику № 5809311024 від 24.10.2024 року в розмірі 31250,00 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що між відповідачем та позивачем 24 жовтня 2024 року було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 5809311024 . Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України “Про електронну комерцію”. Відповідно до Договору позики Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику Позику на суму у розмірі: 6000,00 грн. на 360 днів з відсотковою ставкою 1% на день шляхом перерахунку на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою. Позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав Відповідачу грошові кошти в розмірі 6000,00 гривень. В той же час Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму Позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Станом на дату підготовки позовної заяви заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 31260,00 грн., з яких 6000,00 грн.– заборгованість за тілом кредиту; 13260,00 грн. – заборгованість за процентами; 12000,00 – пеня.
Просить стягнути ці суми в судовому порядку, а також стягнути судові витрати – 2422,40 грн судового збору. Також, попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу становить 5000,00 грн.
Позов надійшов за підсудністю з Основ`янського районного суду міста Харкова, на підставі відповіді від Головного управління ДМС України у Харківській області, згідно якої встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований з 02.03.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 10.11.2025 було відкрито провадження у справі, розгляд справи проводився у спрощеному позовному провадженні. 
У судові засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, що у випадку неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує, та просить розглянути справу за відсутності представника позивача. 
В судові засідання, призначені на 11.12.2025, 20.01.2026, 23.02.2026 відповідач не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток. Про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань до суду не подавав.
Відтак, судом 23.02.2026 постановлено проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що 24.10.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання грошових коштів у позику №  5809311024.
Вказаний договір підписаний відповідачем відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» в електронній формі із застосуванням верифікації та наданням його персональних даних та шляхом введення одноразового ідентифікатора 1722. 
Відповідно до п. 2.3 договору позики позикодавець зобов`язується на умовах, встановлених Договором, надати позичальнику (відповідачці) кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити відсотки. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 6000 гривень. Тип кредиту – кредит. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 21 день. Стандартна відсоткова ставка – 1% на день (пункт 2.6.1 договорову).
Згідно з пунктом 3.1. Договору кошти надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: НОМЕР_1 . На підтвердження факту перерахування коштів на картку відповідача № НОМЕР_1 у сумі 6000,00 грн позивачем надано довідку ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 09.06.2025 №7/11689 та квитанцію до платіжної інструкції №20020-1354-155978602 від 24.20.2024.
Отже, суд вважає, що позивачем належними та достовірними доказами підтверджено укладення з відповідачем договору про надання коштів у позику, погодження його основних умов між позивачем та відповідачем та отримання відповідачем коштів у відповідності до умов договору. 
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження №14-10цс18) зазначено, що «відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 91).
Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 31260,00 грн, що складається з 6000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту; 13260,00 грн. заборгованості за процентами та 12000,00 грн пені.
У цій справі судом встановлено, що позивач надав докази перерахування кредитних коштів відповідачу у сумі 6000,00 грн. на погоджених у договорі умовах. 
Оскільки доказів погашення відповідачем заборгованості за тілом кредиту матеріали справи не містять, тому суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6000,00 грн. та відсотків в розмірі 13260,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Водночас, стосовно заявленої пені у розмірі 12000,00 грн. суд зазначає таке. 
В позовній заяві немає обґрунтування нарахування, розрахунку та підстав нарахування пені. Суд звертає увагу на те, що у відповідності до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, стягнення пені за прострочення виконання грошового зобов`язання на даний момент, коли воєнний стан в Україні триває, буде суперечити нормам Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень, що врегульовано положеннями ст. 77 ЦПК України.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
З наданого позивачем розрахунку та документів вбачається наявність заборгованості відповідача за кредитним договором, яка не погашена та підлягає стягненню на його користь, у частині тіла кредиту та нарахованих відсотків. Стосовно суми пені, позов задоволенню не підлягає.
Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. пропорційно задоволеним вимогам. 
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 6, 205, 207, 525, 526,527, 530, 610, 625, 626, 628, 638, 639, 1046, 1048, 1049 ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “ІННОВА ФІНАНС” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №5809311024 від 24.10.2024 року в розмірі 19260,00 грн.
В іншій частині у задоволенні позову – відмовити. 
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» судові витрати у розмірі 1492,50 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Індустріальним районним судом м. Харкова за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування учасників справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» (місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Болсуновська, 8, поверх 9, код ЄДРПОУ 44127243); 
відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 
Повне судове рішення складене 23.02.2026 р. 

Суддя Марина МАРКОСЯН