ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/6801/25 Суддя (судді) першої інстанції: Житняк Л.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді Кучми А.Ю., 
суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року (м. Чернігів, дата складання повного тексту - 10.10.2025) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просить:
- визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 29.04.2025 про перерахунок поновлення виплати пенсії позивачу, починаючи з 07.10.2009;
- визнати незаконною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо здійснення перерахунку, індексації, нарахування та виплати пенсії позивачу, починаючи з 07.10.2009, у порядку та у спосіб, передбачений Законом України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV, з компенсацією втрати частини доходу за затримку строків виплати пенсії за період з 07.10.2009 по момент фактичної виплати заборгованості;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відновити позивачу виплату пенсії за вислугу років, як непрацюючому пенсіонеру та дитинне війни, інваліду війни 2 групи, у розмірі 86% розміру грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром пенсії, з одночасним проведенням на загальних умовах автоматичних перерахунків та індексації пенсії, на підставі документів, наявних у пенсійній справі, згідно з довідкою про розмір грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії станом на 07.10.2009, довідками ІНФОРМАЦІЯ_1 про грошове забезпечення для проведення перерахунку пенсії: від 12.03.2025 №1, від 12.03.2025 №2 та від 03.04.2025 №3, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII, Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхуванні» від 09.07.2003 №1058-IV, постановами Кабінету Міністрів України: від 13.02.2008 № 45 «Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII», від 23.04.2012 №355 «про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», з компенсацією втрати частини доходів за затримку строків виплати пенсії за період з 07.10.2009 по день фактичної виплати заборгованості, з виплатою пенсії на вказаний позивачем банківський рахунок.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на виконання судового рішення у справі №620/15377/24 відповідач після отримання від ІНФОРМАЦІЯ_2 довідок про грошове забезпечення для проведення перерахунку пенсії від 12.03.2025 №1, від 12.03.2025 №2 та від 03.04.2025 №3, прийняв рішення про поновлення виплати пенсії, починаючи з 07.10.2009, про що повідомив позивача у звіті від 09.05.2025 №2500-0803-8/30518 про виконання судового рішення у справі №620/15377/24. З протоколу про призначення пенсії від 29.04.2025, що додано до звіту відповідача від 09.05.2025, вбачається, що перерахунок, індексація, нарахування та виплата пенсії позивачу, починаючи з 07.10.2009, у порядку та у спосіб, передбачений Законом №2262-XII та Законом № 1058-IV, з компенсацією втрати частини доходу за затримку строків виплати пенсії, не проведено, чим порушено конституційне право позивача на пенсійне забезпечення у старості. Відмовивши позивачу у проведенні перерахунку, індексації та виплаті пенсії за вислугу років, з усіма складовими пенсійних виплат, починаючи з 07.10.2009 по теперішній час, згідно з нормами законів України №2262-XII та №1058-ІV, відповідач не діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, грубо порушив конституційне право позивача на пенсійне забезпечення в старості, і така бездіяльність відповідача має бути визнана протиправною, з наступних підстав.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в частині не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за довідкою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.03.2025 №1 про розмір грошового забезпечення станом на 01.07.2012 з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.07.2012 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.03.2025 №1 про розмір грошового забезпечення станом на 01.07.2012, з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 01.07.2021 нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації до пенсії з 01.03.2022, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з 01.03.2023, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з 01.03.2024, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», та з 01.03.2025, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації до пенсії з 01.03.2022, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з 01.03.2023, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з 01.03.2024, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», та з 01.03.2025, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів через несвоєчасне отримання пенсії в повному розмірі відповідно до ст.4 Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» при здійсненні відповідних виплат з 07.10.2009. В решті позову відмовлено.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовну у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт вказує, що відповідач діяв відповідно до чинного законодавства України, в межах повноважень покладених на орган Пенсійного фонду України.
Крім того, не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт вказує, що відповідач зобов`язаний здійснити нарахування пенсії позивачеві в період з 07.10.2009 по теперішній час, при вислуги років 32 року, в розмірі 86% розміру грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром пенсії. Вказує на нерозгляд та незадоволення судом першої інстанції частини позовних вимог
Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - зміні.
Згідно з ч.4 статті 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповнені або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебувала справа №620/15377/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про:
- визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо підготовки та надання до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області копії особисто-пенсійної справи позивача та довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії у період з 07.10.2009 по теперішній час;
- визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від проведення перерахунку, індексації та поновлення виплати пенсії позивачу з 07.10.2009, з компенсацією втрати доходу за затримку виплати пенсії за період з 07.10.2009 по день фактичної виплати заборгованості з пенсії, з виплатою пенсії на вказаний позивачем банківський рахунок;
- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 оформити у строк не більше 10 днів направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області копію архівної особисто-пенсійної справи позивача та довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за період з 07.10.2009 по теперішній час;
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області у строк до 15 днів з дня отримання довідок про розмір грошового забезпечення позивача відновити позивачу на загальних підставах виплату пенсії за вислугу років, починаючи з 07.10.2009, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, інваліду війни 2 групи, з одночасним перерахунком та індексацією пенсії, згідно з довідками про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, стосовно відповідних періодів часу, починаючи з 07.10.2009, із компенсацією втрати доходу за затримку виплати пенсії за період з 07.10.2009 по день фактичної виплати заборгованості з пенсії, з виплатою пенсії на вказаний позивачем банківський рахунок.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 позов було задоволено частково, зокрема:
- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 03.11.2024 та не прийняття відповідного рішення;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 в частині поновлення та перерахунку пенсії з 07.10.2009 та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні;
- визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області архівної особово-пенсійної справи ОСОБА_1 ;
- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області архівну особово - пенсійну справу ОСОБА_1 ;
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025 рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року скасовано в абзаці шостому резолютивної частини та прийнято у цій частині нове судове рішення, яким зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 у строк до 10 днів виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 по 21.07.2024.
У іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року залишено без змін.
На виконання зазначених вище рішень, ІНФОРМАЦІЯ_5 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надіслано довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.07.2012 та 01.03.2018 для проведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 від 12.03.2025 №1 та №2, а також довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 для проведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 від 03.04.2025 №3.
29.03.2025 до суду від представника позивача надійшла заява в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України про встановлення судового контролю та подання звіту про виконання судових рішень у справі № 620/15377/24, зазначаючи, що судове рішення не виконано без поважних причин.
Ухвалою суду від 09.04.2025 вказану заяву задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та ІНФОРМАЦІЯ_4 , протягом 30 днів з дня отримання цієї ухвали, подати до Чернігівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 у справі № 620/15377/24 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025.
15.04.2024 та 28.04.2025 ІНФОРМАЦІЯ_4 подані додаткові пояснення (звіт), в яких зазначено, що на виконання рішення суду до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надіслані довідки станом на 01.07.2012, 01.03.2018, 05.03.2019 та матеріали пенсійної справи заявника.
09.05.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області в порядку судового контролю подані додаткові пояснення (звіт), в якому зазначено, що на виконання рішення суду від 24.12.2024 у справі № 620/15377/24 та ухвали суду від 09.04.2025 позивачу поновлено виплату пенсії за вислугу років, починаючи з 07.10.2009, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з виплатою пенсії на вказаний позивачем банківський рахунок. Відповідно до перерахунків пенсії по пенсійній справі позивача, що додаються до звіту: з 01.06.2025 підсумок пенсії позивача становить - 3854,00 грн та до виплати 3854,00 грн. Сума заборгованості становить 353060,74 грн.
12.05.2025 представником позивача подано заяву, в якій він просив відмовити у прийнятті звіту, визначити відповідачу новий строк на подання звіту та застосувати штраф до керівника, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_4 надані не всі довідки про розмір грошового забезпечення позивача, а Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області проведено перерахунок пенсії без врахування поданих довідок та додаткових виплат.
13.05.2025 ухвалою суду відмовлено у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 09.05.2025 та ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.04.2025 та 28.04.2025 про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 у справі №620/15377/24 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025.
Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області та ІНФОРМАЦІЯ_1 новий строк для подання звіту про виконання вищезазначеного судового рішення до 06 червня 2025 року та врахувати мотиви, наведені судом у цій ухвалі.
14.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_4 подано звіт, в якому зазначено, що на виконання рішення суду до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надіслані довідки станом на 01.07.2012, 01.03.2018, 05.03.2019 та матеріали пенсійної справи заявника. Видача довідок про розмір грошового забезпечення за період з 07.10.2009 по 21.07.2024 як зазначено в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025 по справі № 620/15377/24 є недоцільною (крім періодів за які видано довідки), оскільки грошове забезпечення не змінювалось, та відповідно на перерахунок пенсії жодним чином не вплине. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_5 направлено до ГУ ПФУ в Чернігівській області документи в тому числі й оригінали із особово-пенсійної справи ОСОБА_1 супровідними листами від 26.03.2025 №5/5260с, від 31.03.2025 № 5/5412С, від 03.04.2025 №5/5658с, від 11.04.2025 №5/6196с, від 14.04.2025 №5/6288с, від 25.04.2025 №5/7017с (додаються) на запит ГУ ПФУ в Чернігівській області від 19.03.2025 (вхідний від 21.03.2025 №2314с).
09.06.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області подано звіт, в якому зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 надано архівну особову пенсійну справу позивача, а також довідки про складові грошового забезпечення від 12.03.2025 №1, від 12.03.2025 №2 та від 03.04.2025 №3 для проведення перерахунків пенсії. Повторно розглянувши заяву представника позивача в частині поновлення та перерахунку пенсії з 07.10.2009, Головним управлінням прийнято рішення поновити виплату пенсії позивачу на вказаний позивачем банківський рахунок, про що свідчить протокол призначення від 29.04.2025 та провести перерахунки на підставі довідок, виданих ІНФОРМАЦІЯ_4 . З 01.01.2010 поновлено виплату пенсії позивачу, яка обрахована за матеріалами архівної пенсійної справи позивача, виходячи з 75% грошового забезпечення, з врахуванням щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни (копія перерахунку додається). Листами від 12.03.2025 №5/4436с, 03.04.2025 №5/5659с, від 08.05.2023 №5/7671с ІНФОРМАЦІЯ_4 направлено Головному управлінню довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.07.2012 та 01.03.2018, на 05.03.2019 для проведення перерахунку основного розміру пенсії позивача. Інших довідок Головному управлінню не надходило.
Розглянувши звіти відповідачів та доводи представника позивача, суд ухвалою від 11.06.2025 прийняв звіти Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області від 09.06.2025 та ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.05.2025 про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 у справі № 620/15377/24 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025.
Враховуючи наведене, судом встановлено, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025 у справі № 620/15377/24, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області:
- поновлено позивачу виплату пенсії з 07.10.2009 на вказаний позивачем банківський рахунок, яку обраховано за матеріалами архівної пенсійної справи, виходячи з 75% грошового забезпечення, з врахуванням щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни;
- проведено перерахунок на підставі довідок, виданих ІНФОРМАЦІЯ_4 станом на 01.07.2012, 01.03.2018, на 05.03.2019.
Позивач, не погоджуючись з розміром перерахованої пенсії, а також вважаючи, що він має право на отримання компенсації втрати частини доходу за затримку строків виплати пенсії за період з 07.10.2009 по момент фактичної виплати заборгованості, звернувся до суду з даним позовом.
Таким чином, спірним у межах даної справи є перевірка правильності здійснення перерахунку, індексації, нарахування та виплати пенсії позивачу, починаючи з 07.10.2009, в тому числі на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 про грошове забезпечення для проведення перерахунку пенсії: від 12.03.2025 №1, від 12.03.2025 №2 та від 03.04.2025 №3:
- з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;
- з урахуванням щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;
- з урахуванням індексацій, передбачених постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році»;
- право на отримання компенсації втрати частини доходу за затримку строків виплати пенсії за період з 07.10.2009 по момент фактичної виплати заборгованості;
- наявність підстав для обрахунку пенсії, виходячи з 86% розміру грошового забезпечення;
- обмеження пенсії максимальним розміром.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено право позивача на отримання пенсії у належному розмірі з врахуванням всіх належних до нарахування та виплати сум.
Колегія суддів частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, врегульовані Законом України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ).
Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, осіб, на яких поширюються положення Закону №2262-ХІІ, є положення частини третьої статті 43 та частини четвертої статті 63 названого Закону.
Так, згідно з частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку (частина вісімнадцята статті 43 Закону №2262-ХІІ).
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, визначений Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі - Порядок №45), пунктом 1 якого передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
В силу абзацу другого пункту 3 Порядку №45 довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Так, питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок №3-1).
Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону №2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.
Згідно з пунктом 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону №2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФУ.
Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі №21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №553/3619/16-а.
З матеріалів справи вбачається, що довідки від 12.03.2025 №1, від 12.03.2025 №2 та від 03.04.2025 №3 про розмір грошового забезпечення станом на 01.07.2012, 01.03.2018 та на 05.03.2019, видані ІНФОРМАЦІЯ_4 , складені за формою, передбаченою додатком 2 до Порядку №45, підписані уповноваженими особами державного органу та скріплені гербовою печаткою. 
Таким чином, з урахуванням наведеного вище, зазначені довідки є достатньою та належною підставою для здійснення перерахунку пенсії позивача.
Відповідно до відомостей про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.07.2012, розмір його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія складає 3843,00 грн. Водночас, як вбачається з протоколу перерахунку пенсії станом на 01.07.2012, розмір грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію складає 16,69 грн.
Таким чином, відповідачем перерахунок на підставі довідки від 12.03.2025 №1 не проведено.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що не здійснюючи перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі оновленої довідки, відповідач діяв протиправно.
Щодо врахування положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд першої інстанції вірно вказав, що означеною постановою Уряду встановлено з 1 липня 2012 року підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), крім пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, у розмірі 11 відсотків пенсій, обчислених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону, збільшивши його з 1 вересня 2012 року до 23 відсотків та з 1 січня 2013 р. до 35 відсотків.
Підвищення до пенсії у разі втрати годувальника встановлюється незалежно від дати її призначення, якщо такому годувальнику призначено пенсію відповідно до Закону до 1 липня 2012 року.
Як вбачається з протоколу перерахунку пенсії станом на 01.07.2012 підвищення до пенсії за постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 склало 11% від базового розміру пенсії 12,52 грн, станом на 01.09.2012 - 23% від базового розміру пенсії 12,52 грн, станом на 01.01.2013 - 35% базового розміру пенсії 12,52 грн.
Таким чином, при застосуванні положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відповідачем протиправно не враховано розмір грошового забезпечення, зазначений у довідці від 12.03.2025 №1, а тому відповідача слід зобов`язати провести позивачу перерахунок пенсії з 01.07.2012 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.03.2025 №1, з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Щодо перерахунку на підставі довідок від 12.03.2025 №2 про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018 та від 03.04.2025 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 суд першої інстанції вірно вказав, що розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії, зазначений у вказаних довідках, відповідає розміру грошового забезпечення, з якого позивачу обчислено пенсію з 01.04.2018 та з 01.04.2019, що підтверджується протоколами перерахунку пенсії станом на 01.04.2018 та 01.04.2019 відповідно.
Враховуючи наведене, підстави вважати, що перерахунок пенсії проведено неправомірно, відсутні. 
Також відсутні підстави для застосування при перерахунку пенсії з 01.01.2018 та 01.04.2019 положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 № 355, оскільки остання застосовується до грошового забезпечення, визначеного відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». В той час як починаючи з 01.01.2018 грошове забезпечення військовослужбовців осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб обчислюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги у вказаній частині підлягають частковому задоволенні.
Щодо позовних вимог в частині наявності підстав для обрахунку пенсії, виходячи з 86% розміру грошового забезпечення, суд першої інстанції вказав, що відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» (в редакції станом на 01.01.1992 та в редакції станом на момент припинення позивачу виплати пенсії 01.04.1994, що встановлено рішенням суду у справі № 620/15377/24) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, 85 процентів, до категорії 2 - 80 процентів.
Як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивача обчислена виходячи з 75% розміру грошового забезпечення, тобто відповідно до положень ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ». При цьому, позивач не відноситься до осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, 2, що свідчить про безпідставність заявлених вимог в цій частині.
Разом із тим, стаття 13 Закону №2262-ХІІ, в редакції на час призначення пенсії позивачу, передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, які мають вислугу 20 років і більше: за вислугу 20 років 50 відсотків, за кожен рік вислуги понад 20 років - 3 відсотки відповідних сум грошового забезпечення. Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.
Таким чином, основний розмір пенсії позивача при вислуги 32 роки повинен скласти 86% відповідних сум грошового забезпечення. 
Відповідно до статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією , не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. 
Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. 
Верховний Суд у зразковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2019 у справі №240/5401/18 дійшов висновку, що при подальших перерахунках пенсії, відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ, відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії, з урахуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є тільки розмір грошового забезпечення, а процентне значення розміру основної пенсії, що обчислюється при її призначенні, відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. За таких обставин у відповідача були відсутні підстави зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку. 
Колегія суддів дійшла висновку, що відмовляючи в задоволенні даної вимоги, і обмежуючи пенсію позивача величиною 75% від розміру грошового забезпечення, замість 86%, суд першої інстанції помилково керувався нормами Закону на момент припинення виплати пенсії позивачу з 01.04.1994, в той час як стаття 13 Закону №2262-ХІІ в редакції на час призначення пенсії позивачу передбачала, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. 
Таким чином, відповідач зобов`язаний здійснити нарахування пенсії позивачу в період з 07.10.2009 по теперішній час, при вислуги років 32 року, в розмірі 86% розміру грошового забезпечення.
Однак, з протоколів про перерахунок пенсії від 29.04.2025 випливає, що в порушення ст.13 Закону №2262-ХІІ, основний розмір пенсії обчислено з розрахунку 75% грошового забезпечення, що призвело до значного зменшення розміру пенсії позивача. 
Питання щодо обмеження максимальним розміром пенсій осіб, яким призначено пенсію за вислугу років відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» неодноразово досліджувалось Верховним Судом, зокрема у постановах від 06.11.2018 у справі №522/3093/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 10.10.2019 у справі №522/22798/17, від 30.10.2020 у справі №522/16881/17, від 17.05.2021 у справі №343/870/17 Верховний Суд висловлював правові висновки з цього питання, за якими положення ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» про те що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність доповнено згідно із Законами України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011 та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №848-VIII від 24.12.2015.
Проте, зазначені положення в цілому визнано неконституційними відповідно до рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016, згідно з п.2 резолютивної частини якого, зокрема, ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Таким чином, з 20.12.2016 нечинною є ч.7 ст.43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2021 у справі №300/633/19 та від 21.09.2021 у справі № 370/2610/17.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017, у частині 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».
Таким чином, буквальне розуміння змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня ч.7 ст.43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.
Це означає, що ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачає положень, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.
Наведене свідчить про відсутність підстав для обмеження розміру пенсії позивача, призначеної відповідно до умов Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» десятьма прожитковими мінімумами.
Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 755/10947/17 зробила висновок, відповідно до якого під час вирішення тотожних спорів має враховуватись саме остання правова позиція, якою є позиція Верховного Суду у вже згаданих вище постановах від 10.09.2021 у справі № 300/633/19 та від 21.09.2021 у справі № 370/2610/17.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.
У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Формальна чинність статті 2 Закону № 3668-VI, не спростовує невідповідності її правового регулювання висновкам Конституційного Суду України в частині порушення Конституції України обмеженням максимального розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI, а тому, обмеження Головним управління Пенсійного фонду України максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19. 
Суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до наданих позивачем протоколів перерахунку пенсії, пенсія позивача максимальним розміром не обмежується, з огляду на що у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.
Разом із тим, даний висновок суду є хибним та спростовується наявними в матеріалах справи доказами.
Так, наприклад, у протоколі про перерахунок пенсії на 01.04.2019 розмір пенсії позивача становив 16590,99 грн (16524,66+66,43), а нараховано 14970 грн, «з урахуванням максимального розміру пенсії». 
У протоколі про перерахунок пенсії на 01.07.2019 розмір пенсії позивача склав 16590,99 грн, а нараховано 15640 грн, «з урахуванням максимального розміру пенсії». 
У протоколі про перерахунок пенсії на 01.12.2019 розмір пенсії позивача склав 16590,99 грн, а нараховано 16380 грн, «з урахуванням максимального розміру пенсії». 
Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що вимоги про здійснення нарахування пенсії позивачу, починаючи з 07.10.2009 року, в розмірі 86% розміру грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром пенсії, підлягають задоволенню.
Щодо нарахування щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» колегія суддів зазначає наступне.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі - постанова №713) установлено з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Закон №2262-ХІІ) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ станом на 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.
Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.
У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.
Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом №2262-ХІІ, починаючи з 01.07.2021.
Виходячи з наведених норм слідує, що постановою №713 визначено, зокрема, для осіб, яким призначено пенсію до 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, при цьому обумовлено, що вказана доплата не виплачується у разі, коли пенсія переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. У такому випадку щомісячна доплата встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.
Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акту Уряду з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону №2262-ХІІ до 01.03.2018 було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018.
Як слідує з протоколу перерахунку пенсії станом на 01.07.2025, щомісячна доплата позивачу не нараховується та не виплачується. 
Таким чином, враховуючи правову позиція, викладену у постанові Верховного Суду від 08.11.2022 у справі №420/2473/22 та зважаючи на те, що розмір грошового забезпечення позивача після 01.03.2018 не переглядався, а перерахунок, проведений з 01.04.2019, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови №713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття постанови №713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018.
Щодо індексації, передбаченої постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», суд першої інстанції вірно вказав, що положеннями вказаних постанов Кабінету Міністрів України передбачено з першого березня відповідного року підвищення розміру пенсій на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 постави Кабінету Міністрів України, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
Зазначені постановами Кабінету Міністрів України підвищення пенсії, встановлюються додатково до щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (Офіційний вісник України, 2021 р., №57, ст.3525).
Підвищення пенсії, передбачене цим пунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Як слідує з протоколу перерахунку пенсії станом на 01.07.2025, індексація пенсії, передбачена положеннями постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» позивачу не нараховується, що свідчить про протиправність дій відповідача.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що пенсія позивачу призначена відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а розмір грошового забезпечення з якого вона обчислена, з 01.01.2018 не переглядався, тому позивач має право на отримання індексації до пенсії, тому позовні вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню.
Разом із тим, доводи апелянта щодо наявності підстав для нарахування та виплати індексації до пенсії до зазначеного періоду, який регулюється вищевказаними постановами, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки позивачем не надано доданих доказів щодо наявності підстав для нарахування та виплати йому такої індексації.
Щодо права на отримання компенсації втрати частини доходу за затримку строків виплати пенсії за період з 07.10.2009 по момент фактичної виплати заборгованості, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 2 статтею 46 Закону №1058-IV передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Відповідно до статті 1 Закону України від 19.10.2000 №2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон №2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно із частинами першою-другою статті 2 Закону №2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі №2050-III слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), сума індексації грошових доходів громадян.
Таким чином, оскільки непроведення виплати пенсії позивачу відбулося з вини держави в особі її компетентного органу (пенсійного органу), та після її поновлення відповідачем компенсація втрати частини доходів не нарахована, приймаючи до уваги висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2020 по справі №815/1226/18, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Колегія суддів не приймає доводи апелянта щодо нерозгляду та незадоволення судом вимоги позивача про проведення встановленим порядком перерахунку та індексації пенсії позивача в період з 07.10.2009 по 30.06.2012, відповідно до Закону №2262-XII, оскільки відповідачу не було подано відповідної довідки за спірний період, тому підстави для проведення перерахунку за даний період відсутні.
Колегія суддів не приймає доводи апелянта щодо нерозгляду та незадоволення судом вимоги про проведення перерахунку та індексації пенсії позивача, відповідно до Закону №2262-XII та Постанови КМУ №103, починаючи з 01.01.2018, замість 01.04.2018, оскільки з 05.03.2019 - дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою №704, відповідно до статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ, а також те, що до ГУ ПФУ була подана оновлена довідка із такими складовими, наявні підстави для здійснення перерахунку саме з 01.04.2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії).
Колегія суддів не приймає доводи апелянта щодо нерозгляду та незадоволення судом вимоги про проведення нарахування та виплати позивачу підвищення до пенсії, як дитині війни, у період з 30 травня 2011 року по 22 липня 2011 року та з 1 січня 2014 року по 31 липня 2014 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, згідно зі ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 № 2195-IV, оскільки відповідно до наявних у матеріалах справи протоколів про перерахунок пенсії, доплата дітям війни була включена та нарахована.
Щодо позовних вимог про нарахування та виплату щомісячної додаткової пенсії як дитині війни у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком, суд зазначає наступне.
Правовий статус дітей війни і основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені Законом України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-IV від 18 листопада 2004 року (далі - Закон України №2195-IV).
Згідно з вимогами ст. 2 Закону України №2195-IV державні соціальні гарантії дітям війни встановлюються з метою визнання на державному рівні важкого життєвого шляху громадян України, чиє дитинство збіглося з роками Другої світової війни та надання дітям війни соціальної підтримки.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України №2195-ІV дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.
Згідно з вимогами ст.6 Закону України №2195-ІV (в редакції, чинній до 1 січня 2015 року) дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість неї, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.
Постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 р. «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» виплату підвищення дітям війни визначили у наступних розмірах: з 22 травня 2008 року - 48 грн. 10 коп.; з 1 липня 48 грн. 20 коп. та з 1 жовтня - 49 грн. 80 коп.
У розмірі 49 грн. 80 коп. підвищення до пенсії дітям війни виплачувалось упродовж 2009, 2010 та 2011 років.
Пунктом 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2011 рік» № 3491-VІ від 14 червня 2011 р. встановлено, що у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.
На виконання вищевказаного Закону прийнято постанову Кабінету Міністрів України № 745 від 6 липня 2011 року, пунктом 6 якої встановлено, що дітям війни до пенсії, або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі 49 грн 80 коп. Вказана постанова набрала чинності з 23 липня 2011 року.
З 1 листопада 2011 року надбавка дітям війни проводиться у відповідності до розмірів визначених Кабінетом Міністрів України (з 1 листопада 2011 року по 31 грудня 2011 року - 49 грн 80 коп., з 1 січня 2012 року - в розмірі 7% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 квітня 2014 року - 66 грн 43 коп.).
Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» № 1381 від 28 грудня 2011 року встановлено, що дітям війни з 1 січня 2012 року (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», провадиться у розмірі 66 грн 43 коп.
Отже, виплата підвищення до пенсії особі, яка має статус «дитина війни», проводилась у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 6 липня 2011 року № 745 та постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381.
Разом з тим, Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набув чинності з 1 січня 2015 року, внесені зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», та частина перша ст. 6 викладена у наступній редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Зі змісту вказаної норми вбачається, що законодавець уповноважив саме Кабінет Міністрів України визначати порядок обчислення та розмір підвищення, яке виплачується дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії.
Реалізація визначеної законом компетенції Кабінету Міністрів України втілилась в абз. 1 п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» (в діючий редакції відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 року № 112), згідно з яким встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», провадиться у розмірі 66 грн 43 коп.
Таким чином, відповідачем до основного розміру пенсії позивача встановлено підвищення дітям війни у встановленому розмірі, а тому відповідач діяв у спосіб, визначений законом.
Колегія суддів не приймає доводи апелянта щодо нерозгляду та незадоволення судом вимоги позивача нарахувати та виплатити компенсаційні виплати до пенсії, після досягнення віку 70,75,80 років, стосовно до відповідних періодів часу з огляду на наступне.
Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат та надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році», з 01.04.2020 особам, які отримують пенсію та яким виповнилося 80 років і більше, у яких щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації, щомісячної компенсації у разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, не досягає розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за 2019 рік, встановлено щомісячну компенсаційну виплату в розмірі до 500, в межах зазначеного розміру. Щомісячна компенсаційна виплата особам, які отримують пенсію та досягли 80-річного віку після 1 квітня 2020 року, встановлюється та виплачується з дати досягнення зазначеного віку.
Разом із тим, дана вимога є передчасною, оскільки відповідачем не було проведено нарахування всіх належних позивачу сум враховуючи дане судове рішення, тому відсутні підстави стверджувати, що пенсія позивача не досягає розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що ефективним способом відновлення порушених прав на пенсійне забезпечення є:
- визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо здійснення перерахунку пенсії позивача в період з 01.07.2012 у розмірі 86% розміру грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром пенсії, з урахуванням положень Закону №2262-XII та постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»; 
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2012 у розмірі 86% розміру грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром пенсії, з урахуванням положень Закону №2262-XII та постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;
- визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в частині не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за довідкою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.03.2025 №1 про розмір грошового забезпечення станом на 01.07.2012 у розмірі 86% розміру грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром пенсії, з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з 01.07.2012 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.03.2025 №1 про розмір грошового забезпечення станом на 01.07.2012 у розмірі 86% розміру грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром пенсії, з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;
- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 01.07.2021 нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;
- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації до пенсії з 01.03.2022, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з 01.03.2023, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з 01.03.2024, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», та з 01.03.2025, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» та зобов`язати вчинити відповідні дії;
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів через несвоєчасне отримання пенсії в повному розмірі відповідно до ст.4 Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» при здійсненні відповідних виплат з 07.10.2009.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково. 
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року - змінити, виклавши абзаци другий та третій резолютивної частини в наступній редакції:
«Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в частині не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за довідкою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.03.2025 №1 про розмір грошового забезпечення станом на 01.07.2012 у розмірі 86% розміру грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром пенсії з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.07.2012 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.03.2025 №1 про розмір грошового забезпечення станом на 01.07.2012 у розмірі 86% розміру грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром пенсії, з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
А також доповнивши резолютивну частину рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року двома абзацами наступного змісту:
«Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 в період з 01.07.2012 у розмірі 86% розміру грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром пенсії, з урахуванням положень Закону №2262-XII та постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»; 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2012 у розмірі 86% розміру грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром пенсії, з урахуванням положень Закону №2262-XII та постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 12.02.2026.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма 

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна