справа № 208/15835/25
№ провадження 1-кп/208/954/26

ВИРОК
Іменем України

27 лютого 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Кам`янського у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
в режимі відео конференції:
обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , 
у підготовчому судовому засіданні, згідно угоди про визнання винуватості розглянувши справу кримінального провадження № 12025052410001088 відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Родинське, Покровського району Донецької області, громадянина України, освіта середня, не працевлаштований, не одружений, має на утриманні малолітнього сина 2015 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

10.12.2025 року між прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у зазначеному кримінальному провадженні з одного боку, обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Покровської окружної прокуратури за адресою: м. Дніпро, вулиця Володимира Мономаха, будинок 6, укладено угоду про визнання винуватості у наступному сформульованому обвинуваченні.

Законодавчими актами - «Положенням про дозвільну систему», «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин», заборонено носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут без відповідного дозволу вогнепальної зброї та боєприпасів.
Після залишення військовослужбовцями ЗСУ в середині грудні місяця 2024 року, житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , де вони тимчасово мешкали, ОСОБА_4 виявив в ній два корпуси наступальної осколкової ручної гранати типу РГН, один запал УЗРГМ-2 та 1 запал УДЗ. 
Діючи в порушення наведених вище законодавчих актів, Шкурпело не повідомивши про знахідку правоохоронні органи, бойові припаси та вибухові пристрої залишив при собі, тим самим незаконно їх придбавши, після чого став незаконно зберігати за місцем свого мешкання.
26.05.2025 року, ОСОБА_8 вирішив переховати зазначені бойові припаси та вибухові пристрої у найближчій лісосмузі, для чого поклав їх до сумки та вийшов із будинку.
Об 11.18 годині цього ж дня, Шкурпело зупинений працівниками поліції поблизу будинку № 31 по вул. Шахтарська у м. Родинське, для перевірки відповідно до ст. 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію» документів.
Під час проведення зазначених превентивних заходів, на питання поліцейських ОСОБА_8 повідомив, що має при собі два корпуси гранат та два запали до них.
Цього ж дня, в період 12.20 – 12.41 годині, працівниками Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, при Шкурпело виявлено та вилучено: два корпуси наступальної осколкової ручної гранати типу РГН, виготовлені промисловим (заводським) способом, які споряджено вибуховою речовиною; два засоби підриву (засобами детонування): один уніфікований запал ручної гранати модернізованим дистанційної дії типу УЗРГМ-2, та один ударно-дистанційний запал УДЗ, які виготовлені промисловим (заводським) способом та споряджені вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду.
Заряди вибухової речовини, якими споряджені два корпуси гранат РГН придатні для здійснення вибуху та руйнування корпусу з утворенням характерних осколків, при наявності засобу підриву (ініціювання вибуху) або при утворенні необхідних для цього умов, запали УЗРГМ-2 та УДЗ придатні для здійснення вибуху у якості засобів підриву (ініціювання вибуху).
У конструкційному поєднанні корпус гранати РГН та запал типу УДЗ являється наступальною осколковою ручною гранатою типу РГН, яка відноситься до категорії бойових припасів. У конструкційному поєднанні корпус гранати РГН та запал УЗРГМ-2 утворюють саморобний вибуховий пристрій по типу ручної гранати.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, зберігання, носіння бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу. 

Обвинувачений, під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях.
Між обвинуваченим та прокурором укладена угода про визнання винуватості у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та сторони дійшли згоди про призначення обвинуваченому покарання у виді 3-х років позбавлення волі.
Зі змісту угоди вбачається, що при її укладанні обвинуваченому роз`яснені та є зрозумілими наслідки укладання та затвердження угоди для сторін, відповідно до ст. 473 КПК України, а саме:
-обмеження права на оскарження вироку, підстави для оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку, що визначені ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в ст. 424 КПК України;
-відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, а він має право на правову допомогу, має право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
Шкурпело зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в повному обсязі у судовому засіданні у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення.
Ця угода, суть якої обвинуваченому зрозуміла, укладена ним добровільно і усвідомлено, і у нього було достатньо часу, щоб ознайомитись зі змістом угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні Шкурпело повністю визнав свою вину за обставин вчинення злочину, як вони викладені в обвинуваченні. Пояснив, що в середині грудня 2024 року, надав військовослужбовцям ЗСУ свою житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , для тимчасового проживання. Після того, як військовослужбовці покинули квартиру, він виявив в ній дві гранати та окремо, два запали. Зазначені речі залишив зберігати в квартирі. 26.05.2025 року, враховуючи посилення обстрілів та підвищення небезпеки, вирішив переховати гранати у найближчій лісосмузі. Поклав гранати та запали до сумки, вийшов із будинку та направившись в бік лісу. По дорозі зупинений працівниками поліції. На їх запитання щодо заборонених предметів, повідомив, що має при собі гранати та запали. Бойові припаси вилучили у присутності понятих. В скоєному щиро розкаюється. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена ним добровільно, без якогось примусу. 

З пояснень обвинуваченого наданих суду вбачається, що визнання ним вини у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 263 КК України - придбання, зберігання, носіння бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, є добровільним, зрозумілим щодо обмежень оскарження в апеляційному та касаційному порядку, що передбачене ст. 394, 424 ч.3 п.1 КПК України, відмови від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд вважає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Юридичним змістом кримінального провадження на підставі угод є сукупність прав і обов`язків, реалізовуючи які, сторони кримінального провадження можуть досягати правового компромісу.
Угода є процесуальним засобом, застосовуючи який, сторони з урахуванням рівноваги публічних та приватних інтересів у кримінальному провадженні, задовольняють їх в кримінальному процесі.
В провадженні на підставі угод, нормами КПК України вимагається від сторін і суду прийняття узгодженого рішення, і саме рішення суду про винуватість особи, ґрунтується на умовах укладеної сторонами угоди.

Перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, суд дійшов до наступного висновку:
-  Шкурпело дійсно вчинено кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 263 КК України, та він у ньому винен;
-  угода про визнання винуватості, яка укладена 10.12.2025 року між прокурором  ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає встановленим кримінальним процесуальним вимогам, є правомірною, відповідає інтересам суспільства та держави.
Порушень прав, свобод чи інтересів інших осіб, судом не встановлено.

Суд підтверджує, що узгоджена сторонами угоди міра покарання обвинуваченому, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених КК України.  

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по проведенню судових експертиз, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягнення з обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373-374, 474-475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 10.12.2025 року на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Покровської окружної прокуратури за адресою: м. Дніпро, вулиця Володимира Мономаха, буд. 6, між прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_7 та притягнутим в якості обвинуваченого у цьому провадженні  ОСОБА_4 , затвердити.
Визнати  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік.
Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з  ОСОБА_4  на користь держави процесуальні витрати по проведенню судових експертиз у загальній сумі 7 131 гривень 20 копійок.
Речові докази по справі: залишки двох запалів та корпусів двох гранат, які знаходяться в камері зберігання речових доказів ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, знищити. 
До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_4 , не обирати.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через суд, який його ухвалив, протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.
Вирок суду підлягає негайному врученню прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Суддя ОСОБА_1