Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

Справа № 126/160/26
Провадження № 2/126/817/2026
"08" квітня 2026 р. м. Бершадь
Бершадський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Губко В. І. 
секретар Бурлака А. І., 
за участі представника позивача, адвоката Куцяка Ф.Г.
представника відповідача Скакун С.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Бершадської міської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, в якому просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) розміром 1,94 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області (до ліквідації Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН 0261188, виданого на підставі розпорядження Бершадської районної державної адміністрації від 12.11.1996 №300, реєстраційний номер № 188. 
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі право на земельну частку (пай) на території Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого батька, інших спадкоємців ні за законом,ні за заповітом немає. Позивач спадщину після смерті батька прийняв та маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом звернувся до нотаріуса з відповідною заявою, однак постановою приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу Хмель Н.О. від 19.01.2026 № 7/01-16 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю сертифіката на право на земельну частку (пай), що знаходиться на території Бершадської територіальної громади (до ліквідації Лісниченської сільської ради) Гайсинського (колишня назва Бершадського) району Вінницької області та належало ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
16.02.2026 представник відповідача, ОСОБА_3 , подала відзив на позовну заяву, в якому виклала свої заперечення проти позову, вважає, що позивачем не надано доказів які б підтверджували те, що його покійному батькові належало право на земельну частку (пай). Просила провести розгляд цивільної справи за наявними в матеріалах справи документами та за відсутності відповідача. 
В судовому засіданні представник позивача, адвокат Куцяк Ф.Г., позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. 
Представник відповідача, Скакун С.В., у вирішенні позову ОСОБА_1 поклалася на розсуд суду. 
Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, судом встановлено наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лісниче Бершадського району Вінницької області помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , повторно виданим Шаргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ).
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі право на земельну частку (пай), розміром 1,94 в умовних кадастрових гектара на території Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області. 
Право на вказану земельну частку ОСОБА_2 набув як член КСП "Поділля" с. Лісниче і на підставі розпорядження Бершадської РДА № 300 від 12.11.1996 року йому був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 2,29 в умовних кадастрових гектарах серії ВН 0261188. Відповідно до розпорядження Бершадської районної державної адміністрації від 23.12.2022 № 373 "Про затвердження уточненого розрахунку та вартості земельної частки (паю) на території Лісниченської сільської ради" розмір земельної частки (паю) змінено на 1,94 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується довідкою Відділу №3 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 16.06.2025 № 0-2-0.3,13-381/14-25. 
Правовідносини виникли між сторонами до 01.01.2004 року, а тому, як слідує із роз`яснень наданих Пленумом Верховного Суду України у постанові "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року за №7, до правовідносин які виникли до набранням чинностіЦК України в редакції 2004 року слід застосовувати законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (редакції 1963 року), зокрема розділом VІІ "Спадкове право".
Так, із приписів ст.ст. 524, 525, 526, 527, 548, 549, 553 Цивільного кодексу УРСР, вбачається, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, або місцезнаходження майна. Для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини, вважається, що він прийняв спадщину.
Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.
Позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2 та єдиним спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого батька, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_2 .
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 27.11.2025 ОСОБА_1 визначено додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач спадщину після смерті батька прийняв та звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 
Приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Хмель Н.О. позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю сертифіката на право на земельну частку (пай), що знаходиться на території Бершадської територіальної громади (до ліквідації Лісниченської сільської ради) Гайсинського (колишня назва Бершадського) району Вінницької області та належало ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.01.2026 № 7/01-16.
Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН 0261188 виданий на ім`я ОСОБА_2 втрачено, про що опубліковано оголошення в газеті «Бершадський край» від 15.01.2026.
Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
В оформленні права на спадщину на спадкове майно та видачі відповідного свідоцтва позивачу нотаріусом було відмовлено у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право спадкодавця на земельну частку (пай).
Згідно з п.11постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішені спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).
Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Відповідно до п.16, 17 Перехідних положень ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.
Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.
Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Згідно з п. 3.5 Інформаційного листа ВССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.
Враховуючи те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ним права на спадкове майно.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя набув право на земельну частку (пай) та одержав сертифікатна право на земельну частку (пай) серії ВН 0261188, і спадкоємцем до його майна за законом є позивач ОСОБА_1 , сертифікат на право на земельну частку (пай) у позивача відсутній, а тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 553 ЦК УРСР, ст. 1216,1217, 1218,1223 ЦК України, 2, 4, 5, 12, 13, 19, 263, 265, 273 ЦПК України, 
УХВАЛИВ :

Позов  ОСОБА_1 до Бершадської міської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) розміром 1,94 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області (до ліквідації Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН 0261188, виданого на підставі розпорядження Бершадської районної державної адміністрації від 12.11.1996 №300, реєстраційний номер № 188.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, тобто, у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.  

Суддя В. І. Губко