Справа № 529/51/26
Провадження № 2/529/302/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Кириченко О.С., розглянувши в приміщенні суду в селищі Диканька Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує, що з 2015 року він разом з відповідачкою проживав однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу. Разом з ними проживала і дочка відповідачки від попереднього офіційно зареєстрованого шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у нього та відповідачки народився спільний син ОСОБА_3 , який проживав разом з ними. У 2022 році їхня сім`я фактично розпалася. Відповідачка проживала з дітьми у своєї матері по АДРЕСА_1 , а він - у власному будинку по АДРЕСА_2 . У цей час він постійно спілкувався із сином, брав участь у його вихованні, допомагав матеріально в його утриманні. Позивач зазначає, що у вихідні дні, у дні, коли відповідачка не могла бути з сином у зв`язку із її роботою, та коли син хворів, то він перебував у нього. У вересні 2024 року відповідачка привела до нього сина та повідомила, що вона виїздить із Диканьки з дочкою від попереднього шлюбу. Відповідачка вказала, що сина вона з собою забирати не буде, якого залишила у нього, на повному його утриманні та вихованні. З того часу і по теперішній час син постійно проживає разом з ним, він повністю самостійно виховує та утримує сина. Позивач зазначає, що за увесь цей час відповідачка не брала жодної участі в утриманні їхнього спільного малолітнього сина ОСОБА_4 , вона ухиляється від передбаченого законодавством обов`язку щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягувати щомісячно з відповідачки ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області від 26.01.2026 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Хоруженко С.Г. надав суду відзив на позов /а.с. 22-23/, в якому вказав, що цей позов про стягнення аліментів є передчасним, адже на момент звернення до суду із цим позовом у провадженні Диканського районного суду Полтавської області вже перебуває цивільна справа № 529/1039/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі, якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Таким чином, до ухвалення рішення у справі № 529/1039/25 про позбавлення відповідачки батьківських прав, розгляд справи № 529/51/26 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів є передчасним. Посилаючись на вказане, представник відповідачки просить залишити позов про стягнення аліментів без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у зв`язку із тим, що у провадженні одного суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. 
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Нагайник М.Г. надав відповідь на відзив, в якому вказав, що суд не має брати до уваги відзив на позов, адже у цивільній справі № 529/1039/25 позивач ОСОБА_1 одночасно з позовною вимогою про позбавлення батьківських прав не заявляв вимоги про стягнення з відповідачки ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини. За таких обставин наявні підстави для розгляду по суті позову про стягнення аліментів та його задоволення /а.с. 30/.
Сторона відповідача заперечення на відповідь на відзив не надала.
З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що з 2015 року позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, що не заперечувалося відповідачкою.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача та відповідачки народився спільний син ОСОБА_3 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження дитини /а.с. 5/.
У 2022 році позивач та відповідачка припинили свої стосунки та більше не проживали разом однією сім`єю. У вересні 2024 року відповідачка залишила малолітнього сина ОСОБА_4 постійно проживати разом з позивачем, а сама виїхала з селища Диканьки Полтавської області з дочкою від попереднього шлюбу. Вказані обставини відповідачкою не заперечувалися. 
З копії висновку, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Диканської селищної ради від 25.03.2025 № 86 /а.с. 9-10/, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_3 . З 2022 року сімейне життя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинено, син ОСОБА_4 залишився проживати разом з батьком ОСОБА_1 26.02.2025 під час обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 комісія у складі головного спеціаліста Служби у справах дітей Диканської селищної ради Демченко І.Ю., провідного фахівця з соціальної роботи Диканського селищного центру соціальних служб Попадинець Є.В. встановила, що сім`я у складі батька ОСОБА_1 та сина ОСОБА_3 проживає у власному будинку, який складається з 2-х кімнат, кухні, коридора, санвузла. В будинку проведено косметичний ремонт. Кімнати вмебльовані. ОСОБА_4 має спальне місце, письмовий стіл, комп`ютер. Постільна білизна в наявності. ОСОБА_4 забезпечений у повній мірі одягом, взуттям, іграшками. Зі слів ОСОБА_1 він працює неофіційно та має дохід від 25 000,00 грн до 30 000,00 грн. Мати дитини - ОСОБА_2 сина матеріально не підтримує. ОСОБА_1 повідомив, що ОСОБА_2 більше семи місяців не відвідує сина, не телефонує, не цікавиться його життям та здоров`ям. Зі слів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зі старшою дочкою переїхала в Миргородський район влаштовувати особисте життя. Представники комісії намагалися зв`язатися з ОСОБА_2 та дізнатися її думку щодо підтвердження факту постійного проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 , самостійного виховання та утримання дитини батьком, однак на телефонні дзвінки ОСОБА_2 не відповідала. Обстеження умов проживання ОСОБА_2 не проведено, адже вона на території Диканської територіальної громади не проживає. Посилаючись на вказане, Служба у справах дітей Диканської селищної ради підтверджує факт постійного проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 , факт самостійного виховання та утримання дитини батьком. 
З копії довідки ЦНАП Диканської селищної ради від 22.01.2026 вбачається, що позивач ОСОБА_1 фактично проживає разом із малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з вересня 2024 року по теперішній час по АДРЕСА_2 /а.с. 8/.
Наявні у справі докази у їх сукупності свідчать про те, що з вересня 2024 року малолітній син сторін у справі ОСОБА_5 постійно проживає разом з батьком ОСОБА_1 та перебуває на його повному утриманні. Натомість, відповідачка ОСОБА_2 , як мати дитини, добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина не надає. Відповідачка та її представник не надали суду належних та достатніх доказів, які б це спростовували. 
Вимога представника відповідачки про залишення позову про стягнення аліментів без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у зв`язку із тим, що у провадженні одного суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, є безпідставною та не підлягає задоволенню, адже у справі № 529/51/26 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів та у справі № 529/1039/25 про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав різні предмети позову. З наявної у справі копії ухвали про відкриття провадження у справі № 529/1039/25 /а.с. 26-29/ вбачається, що позивач ОСОБА_1 заявляв лише позовну вимогу про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 , позовної вимоги про стягнення з неї аліментів на утримання сина ОСОБА_1 не заявляв. Крім того, з копії рішення суду (вступної та резолютивної частин) від 24.02.2026 у справі № 529/1039/25 /а.с. 34/ вбачається, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав було відмовлено. Питання щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 цим рішенням суду не вирішувалося.
Відповідно до статтей 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи те, що відповідачка ОСОБА_2 добровільно не виконує покладеного на неї обов`язку утримувати малолітнього сина ОСОБА_3 , хоча зобов`язана утримувати останнього до його повноліття, враховуючи передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини стосовно визначення розміру аліментів, беручи до уваги, що відповідачкою не було надано суду доказів на спростування позовних вимог та заперечень проти заявленого позивачем розміру аліментів, суд вважає за необхідне призначити аліменти на користь позивача ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідачки ОСОБА_2 щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду, а саме з 23.01.2026, та до досягнення дитиною повноліття. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Враховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_2 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1 331,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 17, 81, 89, 141, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 263-265, 273, п. 1 ч. 4 ст. 274, ст. ст. 279, 354, 355, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , відомості про працевлаштування невідомі, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнення аліментів розпочати з 23 січня 2026 року і продовжувати до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.
У задоволенні вимоги представника ОСОБА_2 - адвоката Хоруженка Сергія Григоровича про залишення позову без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у зв`язку із тим, що у провадженні одного суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав - відмовити.
Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи. 
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Головуючий         О.С. Кириченко