Єдиний унікальний № 946/460/26 
Провадження № 3/946/315/26 
ПОСТАНОВА
Іменем України

10 березня 2026 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бурнусус О.О., ознайомившись з адміністративними матеріалами, які надійшли з відділу організації несення служби в місті Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, – 

ВСТАНОВИВ:
До Ізмаїльського міськрайонного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АБА № 117146 від 23.01.2026 року, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 23.01.2026 року о 00 годині 07 хвилин в м. Ізмаїл, вул. Січових Стрільців, б. 67, ОСОБА_1 здійснила передачу керування транспортного засобу водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який в м. Ізмаїл, вул. Січових Стрільців, б. 67 керував автомобілем Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці за допомогою газоаналізатора Alcotest Drаger, результат позитивний – 0,47 проміле.
Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.9 (г) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до вимог п. 2.9 (г) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, з матеріалами справи ознайомлена, копії відеозапису отримала відповідно до заяви від 05.02.2026 року. заперечень проти протоколу про адміністративне правопорушення не надала. Надала до суду заяву від 26.02.2026 року, якою просила провести розгляд справи без її участі, вину визнає частково, оскільки чоловік керував транспортним засобом у стані крайньої необхідності.
Справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).
Так, відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Суд у відповідності до ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, дослідивши відеозаписи, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог п. 2.9 (г) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», допуском до керування транспортним засобом особи, яка перебуває у стані сп`яніння або не має права ним керувати, визнають усну чи письмову згоду, розпорядження, вказівку особи, відповідальної за технічний стан чи експлуатацію цього засобу, про його використання у сфері дорожнього руху таким водієм. Як допуск можна розглядати також мовчазну згоду, видачу маршрутного листа, передачу ключів і документів або керма під час руху, не відсторонення водія від керування тощо.
Разом з цим, у пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції (частина 1 статті 130 КУпАП) настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан особи, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння. 
Так, згідно відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 була обізнана про перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння, та докази по справі усувають всі наявні у цьому сумніви.
Крім того, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та його підписання, вона не зазначала про свою необізнаність, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння та не передачу останньому керування її транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Більш того, у самому протоколі ОСОБА_1 зазначила: «згодна».
Про зворотне доказів суду не надано.
Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що 23.01.2026 року о 00 годині 07 хвилин в м. Ізмаїл, вул. Січових Стрільців, б. 67, ОСОБА_1 здійснила передачу керування транспортного засобу водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який в м.Ізмаїл, вул. Січових Стрільців, б. 67 керував автомобілем Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці за допомогою газоаналізатора Alcotest Drаger, результат позитивний – 0,47 проміле.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю наступних доказів, досліджених судом, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА № 117146 від 23.01.2026 року; копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 573224 від 23.01.2026 року, копією акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.01.2026 року, відеозаписом фіксування адміністративного правопорушення та іншими матеріалами справи в їх сукупності.
Враховуючи викладене, матеріалами справи в повному обсязі доведено, що своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.9 (г) Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Частина перша статі 130 КУпАП, окрім накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тягне за собою призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на строк 1 (один) рік.
Згідно довідок, наданих старшим інспектором з особливих доручень ВОНС в місті Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області ДПП, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом року за ст.130 КУпАП не притягувалась, посвідчення водія не отримувала. 
Листом начальника ВОНС в місті Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області ДПП долучено довідку, якою зазначено, що автомобіль Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 , що також підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС.
Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Таким чином, «водій» це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія. У даному випадку ОСОБА_1 не є водієм, а відноситься до категорії «інші особи», стягнення для якої передбачено окремо санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення враховуються обставини згідно ст. ст. 33-35 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, з урахуванням чого застосовується адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 гривень. 
Крім того вважається за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року (із змінами), а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 7, 9, 130, 251, 266, 268, 280, 283 КУпАП, суд –

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 665 грн. 60 коп., зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України. 
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення, або отримання. 

Суддя          О.О. Бурнусус