ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 601/2944/25	Головуючий у 1-й інстанції Білосевич Г.С 	
Провадження № 22-ц/817/401/26 	Доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Храпак Н.М. 
суддів -  Гірський Б. О., Костів О. З., 
за участі секретаря — Гичко К.С.
без участі сторін, належним чином 
повідомлених про день, час та місце розгляду справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 601/2944/25 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», інтереси якого представляє адвокат Шумілова Наталія Ігорівна, на ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 09 лютого 2026 року, постановлену суддею Білосевич Г.С., у справі за заявою ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 01 грудня 2025 у справі №601/2944/25 за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В: 
13 січня 2026 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , про розстрочення виконання рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 01.12.2025 в справі за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Дану заяву мотивує тим, що вона не має можливості виконати рішення суду у повному обсязі в строк, встановлений законом, у зв`язку з важким фінансовим становищем, що спричинене агресією РФ проти України, яка призвела до зменшення доходів від підприємницької діяльності, якою вона займається. Також на утриманні ОСОБА_1 перебуває її мама. Тому погасити заборгованість у строк, встановлений законом, не може. Просить суд врахувати її скрутне матеріальне становище, у зв`язку з цим просить суд розстрочити виконання рішення суду на один рік.
Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 09 лютого 2026 року заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 01.12.2025 у справі за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
Розстрочено ОСОБА_1 виконання рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 01.12.2025 у справі № 601/2944/25 (провадження № 2/601/1062/2025) на 12 (дванадцять) місяців з погашенням рівними платежами заборгованості за кредитним договором, а саме:
- до 30.01. 2026 року - 7 500,00 гривень;
- до 28.02. 2026 року - 7 500,00 гривень;
- до 30.03. 2026 року - 7 500,00 гривень;
- до 30.04. 2026 року - 7 500,00 гривень;
- до 30.05. 2026 року - 7 500,00 гривень;
- до 30.06. 2026 року - 7 500,00 гривень;
- до 30.07. 2026 року - 7 500,00 гривень;
- до 30.08. 2026 року - 7 500,00 гривень;
- до 30.09. 2026 року - 7 500,00 гривень;
- до 30.10. 2026 року - 7 500,00 гривень;
- до 30.11. 2026 року - 7 500,00 гривень;
- до 30.12. 2026 року- повне погашення заборгованості в сумі 8 079 грн. (по кредиту-6747,39грн + 1332,32 грн. судовий збір).
В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», інтереси якого представляє адвокат Шумілова Наталія Ігорівна, просить скасувати ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 09.02.2026 про задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення та стягнути судові витрати.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, вказують, що розстрочення виконання рішення суду може бути надано у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.
Звертаючись до суду із заявою про розстрочення виконання рішення, як підставу, що ускладнює виконання рішення суду відповідач зазначає, що її матеріальний стан на даний час не дозволяє здійснити оплату всієї суми одразу, оскільки вона має малий розмір доходів. Проте, зазначені судом за змістом оскаржуваної ухвали обставини не можуть бути беззаперечним доказом скрутного майнового стану відповідача. Крім того, матеріали справи містять інформації про рухоме чи нерухоме майно відповідачки, суд першої інстанції взагалі це не досліджував. Враховуючи наведене, суд першої інстанції не вивчивши та не дослідивши матеріали справи, не повно і не всебічно з`ясувавши обставини, прийшов до хибного висновку, що заявником надано належні докази, що підтверджують винятковість обставин для розстрочення виконання судового рішення. Проте, не звернув уваги на те, що зазначені відповідачем обставини не є винятковими та які не можна вважати такими, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим відповідно до вимог ч. 4 ст. 435 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», інтереси якого представляє адвокат Шумілова Наталія Ігорівна, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 09.02.2026 у справі № 601/2944/25 - без змін.
У відзиві вказує, що в заяві про розстрочення виконання рішення суду вона зазначала, що не має можливості виконати рішення суду у повному обсязі в строк, встановлений законом, у зв`язку з важким фінансовим становищем, що спричинене військовою агресією російської федерації проти України, яка призвела до зменшення доходів від підприємницької діяльності, якою вона займається.
Зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні” на всій території України був введений воєнний стан, який діє і на теперішній час.
Відповідно до повідомлення Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року, зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/ стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
Такі обставини є виключними, тобто такими, що унеможливлюють виконання рішення суду в силу непередбачуваних обставин, що настали під час здійснення виконання судового рішення. 
Звертає увагу суду, що розстрочка виконання рішення - це не уникнення відповідальності боржника, а, навпаки, організація та створення умов власне для подальшого виконання нього рішення та покращення власного фінансового стану. 
Представник АТ «Перший український міжнародний банк» — адвокат Шумілова Н.І в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку судової повістки до електронного кабінету.
ОСОБА_1 , також у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за штрих кодом R 068066183800. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 01.12.2025 у справі № 601/2944/25, суд першої інстанції виходив з того, що майновий стан відповідача не дає йому можливості погасити заборгованість у повному обсязі одноразовим платежем. 
Тому, суд вважав за доцільне розстрочити відповідачу виконання рішення строком на 12 місяців, встановивши спосіб і порядок виконання рішення суду рівними платежами щомісячно у сумі 7500,00 грн. (11 місяців), з кінцевим погашенням заборгованості останній 12 платіж 8079,71 грн (включає погашення по кредиту 6747,39 грн та 1332,32 грн судового збору)
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Згідно з ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця, у випадках, встановлених законом, встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення усієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника. 
За правилами ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 435 ЦПК України).
З аналізу наведених норм слідує, що розстрочення або відстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.
Необхідною умовою для задоволення заяви про розстрочення виконання судового рішення є ретельне з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін у справі. Це означає, що суд повинен дослідити та оцінити як доводи, так і заперечення кожної сторони. Зокрема, має бути врахований вплив рішення про розстрочення на права та інтереси позивача, його потенційні наслідки для виконання зобов`язання в повному обсязі та забезпечення належного рівня захисту прав сторін. Водночас, суд повинен оцінити обставини, які обґрунтовують потребу відповідача у розстроченні, такі як фінансовий стан, характер зобов`язань та інші фактори, що можуть впливати на можливість своєчасного виконання судового рішення.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2024 року у справі № 926/4693/23
Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.
Рішенням Суду у справі Глоба проти України №15729/07 від 05.07.2012 суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.
Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.
У справі, яка переглядається, судом встановлено, що рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 01.12.2025 позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором № 1010590266 від 29.09.2022 в сумі 38 726 (тридцять вісім тисяч сімсот двадцять шість) гривень 25 (двадцять п`ять) копійок та заборгованість за кредитним договором № 1012586978 від 16.08.2023 в сумі 50 521 (п`ятдесят тисяч п`ятсот двадцять одну) гривню 14 (чотирнадцять) копійок та 1 332 (одну тисячу триста тридцять дві) гривні 32 (тридцять дві) копійки сплаченого судового збору. Рішення в апеляційному порядку не оскаржувалося та набрало законної сили 01 січня 2026 року.
В подальшому, 13 січня 2026 року, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розстрочення виконання рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 01.12.2025, мотивуючи її тим, що у зв`язку з важким матеріальним становищем, що спричинене військовою агресією російської федерації проти України, яка призвела до зменшення доходів від підприємницької діяльності, якою вона займається.
На підтвердження зазначеного, до заяви додано копію податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи — підприємця за 2024 рік, згідно якої вбачається, що загальна сума доходу ОСОБА_1 за звітний період становить 158 170, 00 грн (тобто орієнтовно 13 180, 83 грн в місяць) (а.с.123-124). 
Враховуючи встановлені судом першої інстанції обставини, інтереси боржника та стягувача, розмір заборгованості, а також намір боржника ОСОБА_1 добровільно виконати рішення суду та сплатити заборгованість, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових передумов для задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду.
Судом першої інстанції правильно взято до уваги положення частини 5 статті 435 ЦПК України і підставно розстрочено виконання рішення суду терміном на 1 (один) рік, з дня ухвалення такого рішення, шляхом щомісячної сплати заборгованості рівними частинами у сумі 7500,00 грн. (11 місяців), з кінцевим погашенням заборгованості останній 12 платіж 8079,71 грн (включає погашення по кредиту 6747,39 грн та 1332,32 грн судового збору).
Доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1 не надано суду належних доказів, що підтверджують винятковість обставин для розстрочення виконання судового рішення є безпідставними і спростовуються зазначеними вище доказами, а саме наданою ОСОБА_1 податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи — підприємця за 2024 рік щодо матеріального стану заявниці.
Разом з тим, апеляційна скарга не містить доводів спростування поданих ОСОБА_1 доказів на підтвердження скрутного матеріального становища. Заявником не спростовано, що зазначений дохід ОСОБА_1 є більшим від вказаної в декларації суми та не надано будь-яких відомостей про те, що окрім такого доходу, заявник отримують інший дохід.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що розстрочення виконання рішення суду - це не спосіб уникнути відповідачем відповідальності, а, навпаки, це організація та створення умов для подальшого виконання рішення суду, покращення власного фінансового стану, виконання своїх зобов`язань як перед стягувачем, так і перед боржником. В даному випадку судом першої інстанції були враховані інтереси обох сторін, а тому розстрочення виконання рішення надасть боржнику можливість належним чином виконати рішення суду на користь позивача.
До того ж, слід звернути увагу на те, що судом розстрочено виконання судового рішення лише на один рік і цей строк, з огляду на фактичні обставини справи, є розумним і виваженим.
За таких обставин, зважаючи на встановлені факти та обставини, які підтверджують ускладнення виконання рішення відповідачем, з урахуванням балансу майнових інтересів сторін, виходячи із загальних засад, встановлених нормою статті 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність достатніх правових підстав для відстрочення виконання рішення суду у вищевказаній справі.
Відтак, доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала є незаконною і необґрунтованою з огляду на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин щодо відсутності належного матеріального становища ОСОБА_1 є безпідставними.
Також, колегія суддів вважає за важливе зазначити, що надання відстрочення виконання рішення суду не призводить до порушення майнових інтересів стягувача, оскільки можливість відстрочення виконання рішення суду передбачена процесуальним законом, є перенесенням строку його виконання і не має наслідку невиконання рішення суду.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», інтереси якого представляє адвокат Шумілова Наталія Ігорівна - залишити без задоволення.
Ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 09 лютого 2026 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст судового рішення виготовлено 27 березня 2026 року.

Головуюча          Н.М. Храпак

Судді:          Б.О. Гірський

О.З. Костів