Справа № 732/2041/25 
Провадження 2-о/732/35/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(повний текст)
16 березня 2026 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: 
головуючого – судді Бойко А. О.,
у присутності секретаря судового засідання – Пінчук С. М.,
за участю заявниці – ОСОБА_1 ,
у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства,
заінтересовані особи: 1. Городнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 2. ОСОБА_2 , 3. Орган опіки та піклування Тупичівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області із заявою в порядку окремого провадження, в якій просила установити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великий Листвен Городнянського району Чернігівської області, громадянина України, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 у Покровському районі Донецької області, останнє місце проживання: АДРЕСА_1 , відносно його дочки ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Тополівка Городнянського району Чернігівської області, та зобов`язати Городнянський відділ ДРАЦС у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису №03 від 24 квітня 2009 року, складеного виконавчим комітетом Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Тополівка Городнянського району Чернігівської області ОСОБА_4 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Листвен Городнянського району Чернігівської області, громадянина України, і у графі «прізвище дитини» записати « ОСОБА_5 ».
У поданій заяві вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання своїх службових обов`язків у Покоровському районі Донецької області загинув ОСОБА_3 , з яким заявниця в період з квітня 2008 року по листопад 2008 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу в будинку його батьків за адресою: АДРЕСА_1 . Від спільного проживання у заявниці з ОСОБА_3 народилася спільна дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Під час реєстрації в органах ДРАЦС запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень проводився за дошлюбним прізвищем заявниці – « ОСОБА_7 », а ім`я та по батькові дитини за вказівкою заявниці, відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України. У листопаді 2008 року заявниця та ОСОБА_8 розійшлися та стали проживати окремо. 17.09.2010 заявниця уклала шлюб з ОСОБА_9 . На день своєї смерті ОСОБА_3 також перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . У зв`язку зі смертю свого батька дочка заявниці забажала мати його прізвище та звернулася до Городнянського відділу ДРАЦС у Чернігівському районі Чернігівської області із заявою про внесення відповідних змін до актового запису про її народження. У відділі ДРАЦС повідомили, що внести зміни до актового запису про народження дочки можливо тільки за рішенням суду про встановлення факту батьківства. Крім цього, встановлення факту батьківства надасть дочці заявниці право на отримання соціальних пільг та гарантій, встановлених законодавством України.
За життя ОСОБА_3 визнавав себе батьком ОСОБА_4 , утримував її, піклувався про дитину, хотів дати їй своє прізвище, але не встиг через смерть.
Ухвалою судді від 10.12.2025 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання.
Ухвалою суду від 29.01.2026 залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб: ОСОБА_2 та Орган опіки та піклування Тупичівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області.
Заявниця у судовому засіданні вимоги заяви підтримала та наполягала на задоволенні заявлених вимог. Пояснила, що від спільного проживання з ОСОБА_3 народилася дочка ОСОБА_6 , але під час реєстрації народження дочки вона зареєструвала дитину в порядку статті 135 сімейного кодексу України, оскільки на момент народження дитини з ОСОБА_3 вже розійшлися. За життя ОСОБА_3 визнавав дочку, піклувався про неї, зустрічався з дитиною, разом проводив з нею час. Також ОСОБА_3 допомагав дочці матеріально. Після загибелі батька дочка забажала мати його прізвище. Вказала, що встановлення даного факту необхідно дочці для отримання пільг, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця. 
Заінтересована особа по справі ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином.
17.02.2026 засобами поштового зв`язку до суду надійшла письмова заява ОСОБА_2 з проханням розглянути справу за її відсутності, проти заявлених ОСОБА_1 вимог не заперечує. Також у поданій заяві ОСОБА_2 зазначила, що її чоловік ОСОБА_3 за своє життя визнавав ОСОБА_4 своєю дочкою, піклувався про неї до самої смерті та мав намір дати дитині своє прізвище, але не встиг через свою смерть (а. с. 46).
Представники заінтересованих осіб – Городнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, та органу опіки та піклування Тупичівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи заінтересовані особи повідомлені належним чином, заперечень проти заяви від заінтересованих осіб не надійшло.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд, заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, з`ясувавши позицію заінтересованої особи ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Як вбачається із ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у сел. Тополівка Городнянського району Чернігівської області, її батьками значаться: у графі «батько» - ОСОБА_10 , у графі «мати» - ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , що видане повторно (а. с. 15).
З актового запису про народження №03 від 24.04.2009 установлено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у сел. Тополівка Городнянського району Чернігівської області. У відомостях про батька зазначено: ОСОБА_10 . Підстава запису відомостей про батька: заява матері ОСОБА_11 від 24.04.2009 (а. с. 32).
Вказане підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00039498981 від 02.05.2023 (а. с. 16).
Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00035974902 від 28.06.2022 прізвище ОСОБА_11 після укладення шлюбу – « ОСОБА_12 » (а. с. 18).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 32 років (а. с. 14).
З копії сповіщення сім`ї №97 від 22.03.2024 №9/1/97, вбачається, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомляє ОСОБА_2 про те, що її чоловік старший солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , виконуючи військовий обов`язок загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 у Покровському районі Донецької області (а. с. 11-13). 
Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 та ОСОБА_13 зареєстрували шлюб 03 червня 2021 року. Після реєстрації шлюбу спільне прізвище подружжя – « ОСОБА_5 » (а. с. 18, 47).
З довідки, виданої Великолиственським старостинським округом №2 Тупичівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №301 від 05.12.2025 ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , був постійно зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 20).
На картці заочної школи матері та дитини наявні записи батько дитини – ОСОБА_3 , мати дитини – ОСОБА_11 (а. с. 19).
З довідки КЗ «Тупичівського ліцею» від 03.12.2025 за вих. №01-24/279 установлено, що батько учениці 11 класу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - ОСОБА_3 підтримував зв`язок з класним керівником, брав участь у вихованні доньки, цікавився її шкільним життям та успішністю (а. с. 21).
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 показали, що вони є батьками ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 . У судовому засіданні підтвердили факт, що заявниця та їх покійний син у 2008 році мали стосунки, зустрічалися, але в офіційному шлюбі не були. Потім у них народилася донька ОСОБА_6 . Заявниця і їх син розійшлися, але народжену ОСОБА_4 вони прийняли як рідну онуку, доньку їх сина, і сумнівів щодо батьківства їх сина щодо ОСОБА_4 ніколи не виникало. Підтвердили той факт, що за життя їх син цікавився і спілкувався із ОСОБА_16 , приходив до школи, купляв необхідні для неї речі.
Також судом під час розгляду справи було досліджено фотознімки ОСОБА_4 та чоловіка на, на якого вказала заявниця, як на ОСОБА_3 , на яких зафіксовано дочку заявниці та ОСОБА_17 разом, на деяких знімках вони разом із заявницею, її дочкою та іншими людьми (а. с. 22-25).
Чоловік на фотознімках дійсно схожий на ОСОБА_17 , суд дійшов такого висновку, дослідивши копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а. с. 10).
Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 121 СК Україниправа та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно із п. 3 ч. 2ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.
Відповідно до ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першоїстатті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третійстатті 128 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
У п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 вказано, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства – батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства – про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.
Згідно із ст. 130 СК Україниу разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.
При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст. 130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи.
У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 зроблено висновок, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою свого батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.
Такі правові висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц.
З урахуванням «філософії» ЄСПЛ, встановлення факту батьківства є складовою права на приватне життя і може підтверджуватися будь-якими доказами, що можуть бути взяті судом до уваги та з достовірністю підтверджують батьківство. До таких доказів належать як «соціальні» докази (спільне проживання та ведення господарства, виховання дитини), результати ДНК-експертизи, так і письмові докази визнання батьківства (листи, книги тощо). При цьому наявність майнового інтересу (спадкування) не може бути перешкодою для встановлення факту батьківства. На цьому наголошував Верховний Суд у постанові від 10.09.2025 у справі №753/23080/23.
Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає встановленими в судовому засіданні наявність підстав, якими заявниця обґрунтовує свої вимоги, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 134 СК Українина підставі заяви осіб, зазначених устаттях 126 СК Україниабо рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.
На підставі викладеного, керуючись статтями 81-82, 128, 211, 223, 259, 263-265, 268, 294, 315, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, задовольнити повністю.
Встановити факт, що громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Великий Листвен Городнянського району Чернігівської області, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Тополівка Городнянського району Чернігівської області.
Зобов`язати Городнянський відділ ДРАЦС у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису №03 від 24 квітня 2009 року, складеного виконавчим комітетом Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Тополівка Городнянського району Чернігівської області ОСОБА_4 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Листвен Городнянського району Чернігівської області, громадянина України, і у графі «прізвище дитини» записати « ОСОБА_5 ».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення.
Повний текст рішення складений і підписаний 17.03.2026.

Інформація про сторін у справі:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер платника податків – НОМЕР_5 ).
заінтересовані особи: 1. Городнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (адреса: вул. Троїцька, 8, м. Городня Чернігівського району Чернігівської області, 15100, код ЄДРПОУ 21393570).
2. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_6 ). 
3. Орган опіки та піклування Тупичівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (адреса: вул. Чернігівська, 75, с. Тупичів Чернігівського району Чернігівської області, 15150).

Суддя А. О. Бойко