Справа №345/1555/26 
Провадження № 2/345/1600/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е
23.04.2026 м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого судді  Сухарник І.І.
за участю секретаря судового засідання  Рибчук Ю.М.
розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду в місті Калуші в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 
в с т а н о в и в:
Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що 
18.08.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (Позичальник, Відповідач) було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4898508 (Кредитний договір, Договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Розділу 1 Кредитного договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти в гривні (кредит) в сумі 20500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 360 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,5% на день. 
ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. 
Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, не здійснивши передбачені договором платежі вчасно, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед Первісним Кредитором, Відповідач здійснював часткові оплати в рахунок погашення заборгованості за Договором №4898508 від 18.08.2024 року, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором (останній платіж було здійснено 26.10.2024 10:40:44 у сумі 2572.49 грн). 
29.07.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «CВЕА ФІНАНС» (Позивач, Новий кредитор) було укладено договір факторингу № 01.02-27/25, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-27/25 від 29.07.2025 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №4898508 складає: 70375,80 грн.
Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором №4898508 від 18.08.2024 року становить: заборгованість за сумою кредиту - 11997,10 грн; заборгованість по відсотках - 49666,20 грн; пеня, штраф - 8712,50 грн. Загальна заборгованість - 70375,80 грн.
Тому в позовній заяві представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за Договором №4898508 від 18.08.2024 року у розмірі 70375,80 грн та судовий збір в сумі 2662,40 грн. 
Ухвалою суду від 06.03.2026 провадження у справі відкрито за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві просив суд про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. 
Відповідач в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, хоча повідомлялася про час та місце розгляду справи у визначеному чинним законодавством порядку. Поштові відправлення були вручені відповідачу, що підтверджується трекінгом АТ «Укрпошта». Також відповідача було повідомлено шляхом розміщення оголошення на сайті суду.
У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористалася, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом.
Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).
До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. 
Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. 
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України « Про електронну комерцію»). 
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею ( стаття 11 Закону України " Про електронну комерцію). 
Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. 
Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України " Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частина 1 статті 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст.1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. 
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом (частини 5, 7 статті 81 ЦПК України).
Судом встановлено, що 18.08.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (Позичальник, Відповідач) було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4898508 (Кредитний договір, Договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Розділу 1 Кредитного договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти в гривні (кредит) в сумі 20500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 360 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,5% на день. 
ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. Це підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ «ПЕЙТЕК»
Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, не здійснивши передбачені договором платежі вчасно, що спричинило виникнення простроченої заборгованості, що відображено в розрахунку заборгованості, який виготовлено ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». З даного розрахунку вбачається, що 18.08.2024 відповідачу видано кредит у сумі 20500,00 грн. Відсотки нараховувалися з 18.08.2024 по 29.07.2025 за ставкою – 1,5% в день. Також протягом даного періоду відповідачу було нараховано штрафні санкції на загальну суму 10250,00 грн. Відповідач здійснював часткові оплати в рахунок погашення заборгованості, ним було оплачено: 
-05.09.2024 – 0,01 грн на погашення тіла кредиту та 5842,50 грн на погашення відсотків;
-14.10.2024 – 2530,39 грн на погашення тіла кредиту, 11992,11 грн на погашення відсотків та 1537,50 грн на погашення штрафних санкцій;
-15.10.2024 – 50,00 грн на погашення відсотків;
-26.10.2024 – 2572,50 грн на погашення тіла кредиту та 2572,48 грн на погашення відсотків.
Згідно розрахунку заборгованості, який виготовлено ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», станом на 29.07.2025 заборгованість відповідача за Договором №4898508 від 18.08.2024 року становить: заборгованість за сумою кредиту - 11997,10 грн, заборгованість по відсотках - 49666,20 грн, заборгованість за штрафними санкціями - 8712,50 грн. 5. Загальна заборгованість - 70375,80 грн.
29.07.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «CВЕА ФІНАНС» (Позивач, Новий кредитор) було укладено договір факторингу № 01.02-27/25, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-27/25 від 29.07.2025 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №4898508 складає: 70375,80 грн.
Таким чином, ТОВ «CВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідача за договором кредиту №4898508 від 18.08.2024. 
Після укладення договору факторингу позивачем не здійснювалося жодних нарахувань відповідачу. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що доказами підтверджено той факт, що відповідачем було укладено кредитний договір, а також те, що відповідачем не повністю оплачено заборгованість по тілу кредиту та відсотках.
Однак, суд не погоджується з розрахунками заборгованості згідно кредитного договору у зв`язку з наступним.
Відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України.
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22(61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Отже, суд вважає, що нарахування штрафних санкцій в сумі 10250,00 грн за невиконання грошового зобов`язання за період з 2024-2025 років є неправомірним, а відтак позовна вимога про стягнення з відповідача штрафних санкцій задоволенню не підлягає. 
Крім того, судом встановлено, що відповідачем 14.10.2024 було оплачено 1537,50 грн, які позивачем зараховано як оплата штрафних санкцій.
Оскільки нарахування штрафних санкцій відповідачу суд вважає неправомірним, то кошти в сумі 1537,50 грн, які позивачем зараховано як оплата штрафних санкцій, слід зарахувати як оплату боргу по тілу кредиту.
Таким чином, розрахунки заборгованості відповідача згідно договору кредиту №4898508 від 18.08.2024 наступні:
-18.08.2024 відповідачу надано кредит в сумі 20500,00 грн,
-за період з 18.08.2024 по 05.09.2024 нараховано відсотків за ставкою 1,5% в день – 5842,50 грн, які відповідачем оплачено 05.09.2024,
-05.09.2024 відповідачем оплачено 0,01 грн в погашення тіла кредиту, залишок тіла кредиту – 20499,99 грн,
-за період з 06.09.2024 по 14.10.2024 нараховано відсотків за ставкою 1,5% в день – 11992,11 грн, які відповідачем оплачено 14.10.2024,
-05.09.2024 відповідачем оплачено 5930,39 грн в погашення тіла кредиту, залишок тіла кредиту – 14569,60 грн,
-також 05.09.2024 відповідачем оплачено 1537,50 грн штрафних санкцій, які суд зараховує як оплата тіла кредиту, залишок тіла кредиту – 13032,10 грн,
-за період з 15.10.2024 по 26.10.2024 відсотки мали нараховуватися по 195,48 грн в день за ставкою 1,5% (13032,10 грн * 1,5% = 195,48 грн); сума відсотків за цей період становить 2345,76 грн,
-15.10.2024 відповідачем оплачено 50,00 грн відсотків. 26.10.2024 відповідачем оплачено 2572,48 грн, яку зараховано на погашення відсотків. 
-оскільки сума відсотків станом на 26.10.2024 становить 2345,76 грн, то суд зараховує різницю (50,00 грн + 2572,48 грн - 2345,76 грн = 276,72 грн) 276,72 грн на погашення тіла кредиту. Залишок тіла кредиту – 12755,38 грн,
-26.10.2024 відповідачем оплачено 2572,50 грн в погашення тіла кредиту, залишок тіла кредиту – 10182,88 грн,
-за період з 27.10.2024 по 29.07.2025 (276 днів) відсотки мали нараховуватися по 152,74 грн в день за ставкою 1,5% (10182,88 грн * 1,5% = 152,74 грн); сума відсотків за цей період становить 42156,24 грн, 
-оскільки відсотки за інший період не нараховувалися, більше оплат відповідачем не проводилося, то станом на 29.07.2025 заборгованість відповідача згідно договору кредиту №4898508 від 18.08.2024 становить: заборгованість по тілу кредиту – 10182,88 грн, заборгованість по відсотках - 42156,24 грн. Загальна сума заборгованості – 52339,12 грн.
Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачем істотно порушено умови кредитного договору, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашено кредит та проценти за користування ним, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором кредиту №4898508 від 18.08.2024 на загальну суму 52339,12 грн, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту – 10182,88 грн, заборгованість за нарахованими процентами – 42156,24 грн. В задоволенні решти позову слід відмовити за безпідставністю.
Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційну розміру задоволених позовних вимог.
А тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1980,03 грн. (2662,40 грн. х 74,37%) сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
На підставі наведеного та керуючись ст. 12, 141, 258, 259, 265, 268, 279, 280-282 ЦПК України, суд -
у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (до перейменування ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, код ЄДРПОУ: 37616221) заборгованість станом за кредитним договором №4898508 від 18.08.2024 в сумі 52339,12 грн, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту – 10182,88 грн, заборгованість за нарахованими процентами – 42156,24 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» - судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1980,03 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: