Справа № 645/1148/26
Провадження № 1-кп/645/328/26 
В И Р О К
Іменем України 
20 лютого 2026 р.       м. Харків
Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в:
27.01.2026 року приблизно о 08 год. 00 хв., точного часу судом не встановлено, ОСОБА_3 , прямуючи вздовж будинку АДРЕСА_2 побачив раніше знайомого ОСОБА_4 , з яким напередодні у нього відбувся конфлікт з приводу надання ветеринарних послуг.
У подальшому у ОСОБА_3 раптово виник умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . 
Реалізуючи свій неправомірний намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, ОСОБА_3 стоячи обличчям до ОСОБА_4 на відстані витягнутої руки, штовхнув двома руками ОСОБА_4 , від даних дій останній впав на землю. 
Далі, реалізуючи свій неправомірний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, ОСОБА_3 перебуваючи зі сторони голови потерпілого, умисно наніс не менше трьох ударів кулаком правої руки в область обличчя потерпілого, чим спричинив останньому тілесні ушкодження.
В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_3 ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 09/144/2026 від 02.02.2026 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: синець – в правій очноямковій ділянці; садна – в правій скореневій ділянки голови, що поширюється на праву виличну ділянку; в правій щічній ділянці; в проекції правої гілки нижньої щелепи, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженим наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 рокує відносяться до легких тілесних ушкоджень».
Дії обвинуваченого ОСОБА_3  кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження. 
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.
Обвинувачений ОСОБА_3 подав заяву, складену у присутності захисника ОСОБА_5 , згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження.
Потерпілий ОСОБА_6 також подав заяву про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження. 
Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він не судимий, офіційно непрацюючий, має на утриманні дитину – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП ХОР «ОПНД №3» не звертався, на диспансерному (профілактичному) обліку в КНП ХОР «Обласна наркологічна лікарня» не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання” з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до проступків, особу обвинуваченого, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.
Саме призначення покарання у вигляді штрафу на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Разом з тим, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчиненні нею протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не обиралась. 
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 100, 107, 124, 373, 374, 382 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Немишлянський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1