П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/15372/25	

Суддя першої інстанції Потоцька Н.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Дегтярьової С.В.,
суддів – Крусяна А.В., Яковлєва О.В., 
розглянув в порядку письмового провадження у місті Одеса апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року у справі №420/15372/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання зарахувати періоди роботи та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, та просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №047350007967 від 08 квітня 2025 року «Про відмову у перерахунку пенсії» щодо призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», про що прийняти відповідне рішення, наступні періоди:
- з 30 грудня 2004 року по 11 серпня 2011 року - бібліотекар сільської бібліотеки (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»);
- з 18 серпня 2011 року по 10 січня 2025 року - завідуюча бібліотекою ЗОШ І-ІІІ ступенів Петропавлівської райради (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»);
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до норм статті 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до норм статті 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року позов задоволений частково. Суд:
- визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №047350007967 від 08 квітня 2025 року «Про відмову у перерахунку пенсії».
- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» наступні періоди:
- з 30 грудня 2004 року по 11 серпня 2011 року - бібліотекар сільської бібліотеки (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»);
- з 18 серпня 2011 року по 10 січня 2025 року - завідуюча бібліотекою ЗОШ І-ІІІ ступенів Петропавлівської райради (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).
- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01 квітня 2025 року про нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до норм статті 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовив. 
Обґрунтування апеляційної скарги
Відповідач не погодився з вказаним судовим рішенням та подав апеляційну скаргу з підстав ухвалення рішення судом першої інстанції з порушенням, на його думку, норм матеріального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що суд помилково дійшов висновку про наявність підстав для зарахування ОСОБА_1 до стажу періоди роботи та наявності підстав для повторного розгляду заяви позивача про нарахування та виплату позивачу грошової допомоги, оскільки її посада не передбачена переліком.
Право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується із наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії. 
Під час розгляду заяви, до страхового стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, не враховано періоди з 30 грудня 2004 року по 11 серпня 2011 року та з 18 серпня 2011 року по 10 січня 2025 року, оскільки посада завідуючої бібліотекою в загальноосвітніх навчальних закладах не передбачена Переліком закладів та установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909. Спеціальний стаж роботи позивача складає 20 років 11 місяців 21 день замість необхідного 30 років. Оскільки, Переліком №909 не передбачено зарахування періоду роботи на посаді завідуючої бібліотекою в загальноосвітніх навчальних закладах до спеціального стажу, право позивача на виплату грошової допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону №1058 відсутнє.
Рух справи
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2026 року відкрите апеляційне провадження, встановлено строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.
27 січня 2026 року справа з Одеського окружного адміністративного суду надійшла до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
18 лютого 2026 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надійшов.
Колегія суддів перевірила матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, та дійшла висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і з 10 січня 2025 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
01 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровські області із заявою про призначення грошової допомоги.
Заява позивача та додані до неї документи, за принципом екстериторіальності, розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 08 квітня 2025 року №047350007967 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні грошової допомоги.
Підставою для відмови зазначено наступне: «… Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення №047350007967 від 08 квітня 2025 року про відмову в призначенні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, оскільки відсутній необхідний страховий стаж, що дає право на призначення грошової допомоги 30 років, в наявності 20 років 11 місяців 21 день.
До страхового стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, не враховано:
- періоди з 30 грудня 2004 року по 11 серпня 2011 року та з 18 серпня 2011 по 10 січня 2025, оскільки посада завідуючої бібліотекою в загальноосвітніх навчальних закладах, не передбачена Переліком закладів та установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909…».
Із трудової книжки серії НОМЕР_1 судом встановлено:
запис №1 – 10 січня 1984 року прийнята на посаду старшої піонервожатої Миколаївської середньої школи;
запис №2 – 10 квітня 1986 року звільнена з посади старшої піонервожатої Миколаївської середньої школи за власним бажанням;
запис №3 – 11 квітня 1986 року прийнята на посаду бібліотекаря Миколаївської бібліотеки;
запис №4 – 01 серпня 2004 року звільнена з посади бібліотекаря Миколаївської сільської бібліотеки філіалу по переводу у зв`язку переведенням Миколаївської сільської бібліотеки на бюджет Миколаївської сільської ради;
запис №5 – 01 серпня 2004 року прийнята на посаду бібліотекаря сільської бібліотеки згідно розпорядження сільського голови;
запис №6 – 29 грудня 2004 року звільнена з посади бібліотекаря Миколаївської сільської бібліотеки за власним бажанням;
запис №7 – 30 грудня 2004 року призначена на посаду завідуючою бібліотекою Миколаївської СЗШ;
запис №8 – 11 серпня 2011 року звільнена за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію по вислузі років;
запис №9 – 18 серпня 2011 року призначена на посаду завідуючою бібліотекою ЗОШ І-ІІІ ступенів Петропавлівської райради;
запис №10 – 06 липня 2018 року змінився засновник КЗ «Миколаївська ЗОШ І-ІІІ ступенів з Петропавлівської районної ради Дніпропетровської області на Миколаївську сільську раду Петропавлівського району Дніпропетровської області, виконавчим органом якої є Виконавчий комітет Миколаївської сільської ради;
запис №11 – 01 липня 2021 року Комунальний заклад «Миколаївська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області з 01 липня 2021 року перейменований на Миколаївський ліцей Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області;
запис №12 – 28 лютого 2025 року звільнена за власним бажанням, ст.38 КЗпП України.
Нормативно-правове обґрунтування 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Закон України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05 листопада 1991 року (далі Закон №1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.
Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ, передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09 липня 2003 року (далі Закон №1058-IV), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV встановлено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Пунктом 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України №1788-ХІІ, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Кабінет Міністрів України постановою від 23 листопада 2011 року №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-ІV (далі - Порядок №1191).
Відповідно до пункту 2 цього Порядку до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» і «ж» статті 55 Закону України №1788-ХІІ, що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (далі - Перелік №909).
Згідно пункту 4 Порядку №1191 страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення"
Пунктом 5 Порядку №1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком, відповідно до Закону України №1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статті 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» - «ж» статті 55 Закону України № 1058-IV, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
До Переліку закладів та установ освіти, охорони здоров`я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909, віднесено, зокрема, бібліотеки – завідуючі, бібліотекарі.
За змістом пункту 2 «Примітки» Переліку №909 до страхового стажу, що визначає право на виплату відповідної грошової допомоги зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на відповідних посадах незалежно від форми власності або відомчої належності таких закладів і установ.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про бібліотеки і бібліотечну справу» на працівників бібліотек, незалежно від форм власності та статусу бібліотеки, поширюються гарантії, встановлені законодавством про працю, соціальне страхування, пенсійне забезпечення.
Мотиви суду апеляційної інстанції
Системний аналіз викладених вище правових норм свідчить про те, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з:
1) наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах;
2) вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності;
3) неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.
Подібний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18 червня 2021 року у справі №328/1620/17.
Матеріалами справи підтверджена наявність у позивача стажу на посадах в спірні періоди роботи, що відображено у трудовій книжці. 
Посилання відповідача на формальну невідповідність найменування посади перелікам, затвердженим для цілей обчислення спеціального стажу, не можуть бути покладені в основу відмови, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 на момент призначення їй пенсії за віком працювала у відповідному закладі освіти на посаді завідуючого бібліотеки та мала достатній трудовий стаж роботи в даному закладі, зворотного відповідачем не доведено, при цьому, раніше ОСОБА_1 отримувала пенсію за вислугу років.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність достатніх правових підстав для задоволення адміністративного позову у відповідній частині.
Суд першої інстанції повно та всебічно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку зібраним доказам та правильно визначив правову природу спірних правовідносин, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не є підставою для скасування чи зміни рішення суду.
За правилами ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись статтями 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.
Повний текст судового рішення складений 27 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач 		С.В. Дегтярьова	
 Судді	  	 А.В. Крусян    О.В. Яковлєв