Справа №: 398/370/26 
провадження №: 3/398/253/26 
ПОСТАНОВА
Іменем України 

"11" березня 2026 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Шинкаренко І.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградської області відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КупАП
ВСТАНОВИВ
26 грудня 2025 року об 11 год. 20 хв. в м. Олександрії, на перехресті вулиць Братської та Перспективної, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Citroen, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись другорядною дорогою, не надала перевагу у русі транспортному засобу Chevrolet, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався головною дорогою, в ході чого за інерцією здійснила зіткнення з транспортним засобом Nissan, державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який зупинився на перехресті. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди.
Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 16.11 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину визнала частково, погодилась з обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначила, що дійсно порушила ПДР України, оскільки, керуючи транспортним по другорядній дорозі, не надала перевагу авто Chevrolet, що рухалося головною дорогою, своєчасно його не побачила. Також, на її думку, зіткнення можна було б уникнути, якщо б водій транспортного засобу Chevrolet знизив швидкість свого руху. У вчинені ДТП вважає є вина і водія Chevrolet. Просила суд не позбавляти права на керування транспортним засобом, оскільки єдиним джерелом доходу для неї є діяльність з надання послуг перевезення.
Потерпілий ОСОБА_3 , підтвердив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, судді пояснив, що він зупинився перед перехрестям вулиць Братської та Перспективної, щоб надати перевагу у русі автомобілям, що рухалися головною дорогою, та був свідком того, як ОСОБА_1 , порушуючи вимоги ПДР України, не надала переваги у русі автомобілю Chevrolet, внаслідок чого відбулося зіткнення її автомобіля ОСОБА_1 та Chevrolet, після чого автомобіль ОСОБА_1 занесло та сталося зіткнення з його транспортним засобом Nissan, який отримав значні механічні ушкодження.
Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
Згідно з п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Перехрестя – це місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. 
Головна дорога - дорога з покриттям відносно ґрунтової або та, що позначається знаками 1.22, 1.23.1-1.23.4 і 2.3. 
Дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.
Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 551102 від 26 грудня 2026 року, який складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та в якому розкрито суть адміністративного правопорушення; 
- схемою місця ДТП від 26 грудня 2025 року;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;
- поясненнями учасників справи, наданими у судовому засіданні.
Оцінюючи зібрані по справі докази кожний окремо, а також у взаємному зв`язку у їх сукупності, суддя встановив, що транспортні засоби, під керуванням водіїв, що є учасниками ДТП, перебували на перехресті, яке відповідно до положень п. 16.1 ПДР України вважається нерегульованим, оскільки як зазначено у схемі місця ДТП світлофорний об`єкт на момент вчинення ДТП не працював, тому водії мали керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками. На схемі місця ДТП відображено наявність дорожніх знаків пріоритету: 2.3 «Головна дорога» на вул. Братській та 2.1 «Дати дорогу» на вул. Перспективній. Отже, згідно з правилами проїзду нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг, визначеними п. 16.11 ПДР України, водій транспортного засобу, що рухався по другорядній дорозі, тобто ОСОБА_1 повинна була надати дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, тобто автомобілю Chevrolet, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , незалежно від напрямку їх подальшого руху. Порушення водієм ОСОБА_1 вимог правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку із зіткненням автомобілів та отриманням ними механічних пошкоджень.
Суддя зауважує, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пункти 1.3, 1.4 ПДР України).
Досліджені у судовому засіданні докази суд визнає належними, допустимими, та такими, що свідчать про порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода з механічними пошкодженнями транспортних засобів.
Враховуючи наведене, суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.
Враховуючи характер адміністративного правопорушення, яке стало наслідком порушення Правил дорожнього руху України, особу правопорушника, ступінь його вини, суддя дійшов висновку про необхідність накладення на неї адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665 грн 60 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 124, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя
ПОСТАНОВИВ
Визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя Ірина Петрівна Шинкаренко