ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/10674/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бенедисюка І. М. (головуючого), Власова Ю. Л., Малашенкової Т. М.,

за участю секретаря судового засідання Росущан К. О.,
представників учасників справи:
позивача - не з`явився,
відповідача - Данилов К. О. (самопредставництво),

розглянув у відкритому судовому засіданні 
касаційну скаргу Антимонопольного комітету України
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2026
за позовом Приватного підприємства "Завод "Сател"
до Антимонопольного комітету України
про визнання недійсними пунктів 1, 2, 4 і 5 рішення від 03.06.2025 №4-р/тк,.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог
1.1. Приватне підприємство "Завод "Сател" (далі - Підприємство, позивач) звернулося до суду з позовом до Антимонопольного комітету України (далі - АМК, відповідач, скаржник) про визнання недійсними пунктів 1, 2, 4 і 5 рішення АМК від 03.06.2025 №4-р/тк "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (далі - Рішення № 4-р/тк) зі справи № 2/01-166-21 у частині, що стосується Підприємства.

1.2. В обґрунтування позовних вимог Підприємство вказувало, що Рішення № 4-р/тк у частині, що стосується позивача, є неправомірним, оскільки ґрунтується на припущеннях відповідача. В матеріалах справи № 2/01-166-21 відсутні докази на підтвердження обставин антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів у діях Підприємства та Фізичної особи -підприємця Зелика Юрія Володимировича (під час участі в торгах), а відтак оскаржуване рішення АМК є незаконним та підлягає скасуванню в частині, що стосується позивача.

1.3. Господарський суд міста Києва ухвалою від 03.09.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 13.10.2025.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
2.1. Господарський суд міста Києва ухвалою від 10.11.2025 (суддя Марченко О. В.) у справі № 910/10674/25 позов Підприємства залишив без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

2.2. Північний апеляційний господарський суд постановою від 22.01.2026 (колегія суддів: Сибіга О. М., Кравчук Г. А., Тищенко О. В.) скасував ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.11.2025; справу передав для продовження розгляду до суду першої інстанції.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги
3.1. У касаційній скарзі АМК, із посиланням на порушення судом апеляційної норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2026 та залишити в силі ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 у справі № 910/10674/25.

4. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
4.1. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
4.1.1. Касаційна скарга подана на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України.

4.1.2. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження АМК зазначає, що суд апеляційної інстанції порушив норми частини четвертої статті 202, пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України та безпідставно відхилив висновки суду першої інстанції щодо неповажності причин неявки позивача і не врахував висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 10.07.2018 у справі № 927/1091/17, від 12.03.2019 у справі № 910/12842/17, від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15, від 12.12.2019 у справі № 910/2722/19, від 14.04.2020 у справі № 910/15330/19 та помилково скасував ухвалу суду першої інстанції про залишення позову без розгляду.

4.1.3. Суд апеляційної інстанції у вирішенні доводів апеляційної скарги Підприємства не врахував істотних обставин, зокрема, що Господарським судом міста Києва створені всі необхідні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав і обов`язків, суд першої інстанції вжив заходів для належного повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи. 

4.1.4. Водночас суд апеляційної інстанції проігнорував поведінку позивача, зокрема, розгляд справи неодноразово відкладався, представник позивача так і не з`явився у жодне судове засідання. При цьому, ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2025 представника позивача повідомлено про неможливість проведення судових засідань у режимі відеоконференц-зв`язку та про можливість подання заяви про проведення судового засідання без участі представників. Незважаючи на те, що позивач та його представник завчасно, а саме за 27 днів до судового розгляду справи по суті належно поінформовані про неможливість проведення судового засідання у режимі відеоконференц-зв`язку, останній не подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та не вчинив жодних дій, спрямованих на належну реалізацію своїх прав.

4.1.5. Суд апеляційної інстанції також не врахував, що наслідки неподання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності у разі неявки в судове засідання, як того вимагав пункт 12 ухвали про відкриття провадження у справі само по собі є достатньою підставою вважати, що позивач свідомо не вжив заходів щодо представництва власних інтересів у суді.

4.1.6. Наведене, на переконання АМК, свідчить про обґрунтованість висновків суд першої інстанції та про наявність визначених процесуальним законодавством підстав для залишення позову Підприємства без розгляду.

4.2. Доводи інших учасників справи
4.2.1. Позивач своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористався.

5. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН СПРАВИ
5.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2025 прийнято позовну заяву Підприємства до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 13.10.2025; встановлено позивачу строки:
- для надання суду оригіналів всіх документів, доданих до позовної заяви, що стосуються предмету спору - для огляду безпосередньо у засіданні;
- у п`ять днів з дня отримання від відповідача відзиву на позовну заяву для подання до суду відповіді на відзив в порядку статті 166 ГПК України з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини, та доказів направлення вказаних документів відповідачу.

5.2. Представник Підприємства Похилько Лідія Володимирівна (Похилько Л. В.) 25.09.2025 подала до суду клопотання про участь останньої у судових засіданнях із розгляду справи № 910/10674/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

5.3. Господарський суд міста Києва ухвалою від 01.10.2025 задовольнив клопотання представника Підприємства Похилько Л. В. та надав можливість брати участь в усіх засіданнях з розгляду справи № 910/10674/25 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів через сервіс "Система захищеного відеокнференцзв`язку з судом" (посилання://vkz.court.gov.ua/) шляхом попередньої реєстрації та входу до нього через підсистему "Електронний суд"; роз`яснив заявнику, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку, тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

5.4. Похилько Л. В. 13.10.2025 під час налаштування відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням сервісу "Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом" (посилання в мережі інтернет - https://id.court.gov.ua/) не відповіла на відеовиклик суду.

5.5. Господарський суд міста Києва ухвалою від 13.10.2025 задовольнив клопотання відповідача та ухвалив розгляд справи № 910/10674/25 здійснювати у закритому судовому засіданні; повідомив Підприємство про відсутність підстав для проведення судових засідань з розгляду справи № 910/10674/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, так як нормами ГПК України не допускається розгляд справи, яка розглядається у закритому засіданні, з використання систем відеоконференц-зв`язку та транслювання перебігу судового засідання в мережі Інтернет; продовжив строк підготовчого провадження у справі № 910/10674/25 та відклав підготовче засідання з розгляду справи на 10.11.2025.

5.6. Ухвали Господарського суду міста Києва від 03.09.2025 (про відкриття провадження у справі), від 01.10.2025 (про задоволення клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції) та від 13.10.2025 (про відкладення підготовчого засідання) суд надіслав Підприємству до Електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" в ЄСІТС.

5.7. Відповідно до повідомлення про доставку електронного листа Підприємство отримало копію ухвали Господарського суду міста Києва від 03.09.2025 про відкриття провадження у справі № 910/10674/25 - 05.09.2025 о 02 год. 06 хв. Ухвали Господарського суду міста Києва від 01.10.2025 про задоволення клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції 01.10.2025 о 20 год. 25 хв. Ухвали Господарського суду міста Києва від 13.10.2025 про відкладення підготовчого засідання 16.10.2025 о 18 год. 24 хв.

5.8. Позивач та його представник у судове засідання 10.11.2025 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

5.9. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 у справі № 910/10674/25 позовну заяву Приватного залишено без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України.

6. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції
6.1. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

6.2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
7. Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

7.1. Предметом касаційного перегляду є постанова апеляційного господарського суду, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду згідно з пунктом 4 частини першої статті 226 ГПК України.

7.2. У вирішенні доводів і вимог касаційної скарги та враховуючи висновків судів першої та апеляційної інстанції Суд виходить з такого.

7.3. Порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовані нормами ГПК України.

7.4. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

7.5. Відповідно до частини першої статті 41 ГПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

7.6. Положення частини першої статті 42 ГПК України визначають, що учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

7.7. За положеннями частини другої статті 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

7.8. Частина четверта статті 202 ГПК України визначає, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

7.9. Означена процесуальна норма перебуває у системно-логічному зв`язку з пунктом 4 частини першої статті 226 ГПК України.

7.10. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

7.11. Зі змісту наведеної норми вбачається, що обов`язковими умовами для застосування таких процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

7.12. У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Отже, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

7.13. У вирішенні доводів касаційної скарги колегія суддів вважає за необхідне звернутися до висновків, які викладені у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.03.2023 у справі 910/17906/21, в якій об`єднана палата зазначила, зокрема, таке:
"Аналіз змісту наведених норм процесуального закону свідчить, що обов`язковими умовами для застосування, передбачених частиною четвертою статті 202, пунктом 4 частини першої статті 226 ГПК України, процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.
Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не недійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, норми статей 202, 226 ГПК України передбачають подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.
При цьому саме у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і лише в тому разі, якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог статей 120, 121 ГПК України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.
Водночас частина четверта статті 202, пункт 4 частини першої статті 226 ГПК України не містять вимог про те, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду.
Крім того, положення частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України не пов`язують залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, будучи належним чином повідомленим про призначення справи до розгляду. Однак, наведене не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватися судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності".

7.14. За матеріалами судової справи вбачається, що суд першої інстанції залишаючи позов без розгляду, виходив із того, що у підготовче засідання 10.11.2025 представник позивача не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про доставку електронного листа, яке наявне у матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив. 

7.15. За висновком суду першої інстанції, позивач завчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце підготовчих засідань, проте у підготовчі засідання 13.10.2025 та 10.11.2025 не з`явився; оригіналів всіх документів, доданих до позовної заяви, що стосуються предмету спору - для огляду безпосередньо у засіданні не подав; клопотання про відкладення підготовчого засідання або ж розгляду справи без участі уповноваженого представника позивач не подав.

7.16. Суд першої інстанції також мотивував свої висновки тим, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2025 представника позивача повідомлено про неможливість проведення судових засідань у режимі відеоконференц-зв`язку та про можливість подання заяви про проведення судового засідання без участі представників. Однак, незважаючи належне та завчасне (за 27 днів до судового засідання) повідомлення про неможливість проведення судового засідання у режимі відеоконференц-зв`язку, позивач та/або його представник не подали до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд також врахував попередню поведінку представника позивача щодо неявки у судове засідання призначене на 13.10.2025 (Похилько Л. В. під час налаштування відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням сервісу "Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом" 13.10.2025 не відповіла на відеовиклик суду).

7.17. За висновками суду першої інстанції, неявка позивача та не повідомлення ним про таку, позбавляє суд можливості вважати неявку поважною, а наведені обставини свідчать про незацікавленість позивача у розгляді даної справи та прийнятті судом рішення по суті спору та свідчать про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України.

7.18. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про залишення позову без розгляду, виходив зокрема з того, що неявка позивача та його представника, належним чином повідомлених про розгляд справи, не перешкоджала її розгляду на підставі наявних у ній доказів. Зі змісту ухвал Господарського суду міста Києва від 03.09.2025 та 13.10.2025 вбачається, що явка позивача або його представника обов`язковою не визнавалася. 

7.19. Суд апеляційної інстанції також зазначив про те, що суд першої інстанції ухвалою від 01.10.2025 "задовольнив клопотання представника Приватного підприємства "Завод "Сател" Похилько Лідії Володимирівни, з яким остання до суду не зверталась". Натомість, за висновком суду апеляційної інстанції, подане представником позивача Похилько Л. В. 06.10.2025 через систему "Електронний суд" клопотання про участь у судовому засіданні 13.10.2025 о 10:30 в режимі відеоконференц-зв`язку у приміщенні Господарського суду Сумської області, суд першої інстанції не розглянув. За результатами розгляду вказаного клопотання відповідної ухвали суду не постановлено.

7.20. За наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що незважаючи на належність та своєчасність повідомлення позивача та його представника про дату, час та місце підготовчих засідань 13.10.2025 та 10.11.2025, навіть враховуючи неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача, рішення суду першої інстанції про залишення позову без розгляду є передчасним, оскільки із встановлених обставин вбачається наявність у позивача наміру брати участь у розгляді справи.

7.21. З висновками суду апеляційної інстанції, оскаржувана ухвала суду першої інстанції також не містить жодних висновків щодо неможливості розгляду даної справи за відсутності позивача або його представника.

7.22. Колегія суддів не погоджується з висновками апеляційного господарського суду з огляду на таке.

7.23. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.

7.24. Також чинним процесуальним законом встановлено строковість судових процедур.

7.25. Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

7.26. Зважаючи на те, що позивач сам ініціював розгляд господарським судом цієї справи ще у серпні 2025 року (ухвала суду про відкриття провадження у справі ухвалена 03.09.2025) та був обізнаний про хід її розгляду, то цілком обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що Підприємство мало обов`язок сприяти якнайшвидшому її розгляду, в тому числі, шляхом забезпечення своєї явки, або явки свого уповноваженого представника у судові засідання у справі.

7.27. При цьому, сторони не обмежені в кількості уповноважених представників для представництва їх інтересів у суді та не позбавлені права заміни будь-кого із своїх представників у зв`язку з їх неможливістю належним чином здійснювати представництво інтересів сторін у суді.

7.28. З урахуванням того, що представник позивача за наданої судом можливості брати участь у судовому засіданні 13.10.2025 у режимі відеоконференц-зв`язку на виклик суду не відповів, а також за належного і завчасного повідомлення судом про неможливість розгляду справи у режимі відеоконференц-зв`язку та за відсутності поданої суду заяви про розгляд справи за його відсутності, Суд вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що нез`явлення позивача, його уповноважених представників у судові засідання носить систематичний характер.

7.29. Наведеного суд апеляційної інстанції не врахував, зокрема, судом не встановлено обставин щодо повідомлення позивачем у справі суду поважності причин особистої неявки в судові засідання у цій справі.

7.30. З огляду на викладене, помилковими є висновки суду апеляційної інстанції про те, що встановлені обставини справи не свідчать про відсутність у позивача наміру брати участь у її розгляді.

7.31. У розрізі наведеного колегія суддів Верховного Суду також звертається до правового висновку об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 18.11.2022 у справі № 905/458/21, за містом якого об`єднана палата висловила позицію про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано. В цих нормах законодавець не застосував слова "може", "має право", "за власної ініціативи" та інші подібні у своєму значенні слова. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. Формулювання "суд залишає позов без розгляду", що міститься у частині четвертій статті 202 ГПК України, та формулювання "суд залишає позов без розгляду", що міститься у пункті 4 частини першої статті 226 ГПК України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення. Повноваження суду залишити позов без розгляду, передбачені цими нормами процесуального права відносяться до імперативних. Господарський суд, розглядаючи господарські справи, зобов`язаний вчиняти лише ті процесуальні дії і ухвалювати ті процесуальні рішення, які прямо встановлені процесуальним законом, і не може посилатися на те, що у процесуальному законі відсутня пряма чи "імперативна" заборона на вчинення певної процесуальної дії чи ухвалення певного процесуального рішення у вигляді формулювання, що суд не має права продовжити розгляд справи, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

7.32. З огляду на викладене об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 18.11.2022 у справі № 905/458/21 зазначила про те, що норми, закріплені у частині четвертій статті 202 та у пункті 4 частини першої статті 226 ГПК України, за методом правового регулювання є імперативними, тобто відповідно до цих норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.

7.33. При цьому Верховний Суд звертає увагу, що норма статті 226 ГПК України не пов`язує можливість залишення позову без розгляду зі стадією судового розгляду та не містить заборони залишення позову без розгляду на стадії підготовчого провадження. Навпаки, пунктом 1 частини другої статті 185 ГПК України прямо передбачена можливість постановлення судом ухвали про залишення позовної заяви без розгляду за результатами підготовчого засідання (постанови Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 904/2423/18, від 13.01.2021 у справі № 910/4372/20, від 23.10.2025 № 910/3902/24, від 28.10.2025 № 910/14138/24).

7.34. Наведене свідчить, що висновки суду апеляційної інстанції не узгоджуються та не відповідають сталим і послідовним висновкам Верховного Суду.

7.35. Також, суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про залишення позову без розгляду, виходив зокрема, з того, що суд першої інстанції ухвалою від 01.10.2025 задовольнив клопотання представника Підприємства - Похилько Л. В. за відсутності поданого до суду клопотання; натомість суд першої інстанції проігнорував та не розглянув клопотання представника позивача (Похилько Л. В.) про участь у судовому засіданні 13.10.2025, подане до суду 06.10.2025 через систему "Електронний суд".

7.36. Суд касаційної інстанції вважає такі висновки суду апеляційної інстанції необґрунтованими та такими, що не відповідають матеріалам судової справи.

7.37. Зокрема, як свідчать матеріали справи, 25.09.2025 представник Підприємства Похилько Л. В. звернулася до Господарського суду міста Києва із клопотанням про участь останньої у судових засіданнях з розгляду справи № 910/10674/25 у режимі відеоконференц-зв`язку поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (подане до суду першої інстанції 25.09.2025 через систему "Електронний суд" та наявне у матеріалах справи т. 2 а.с. 278-282).

7.38. Господарський суд міста Києва ухвалою від 01.10.2025 надав можливість представнику Підприємства Похилько Л. В. брати участь в усіх засіданнях з розгляду справи №910/10674/25 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів через сервіс "Система захищеного відеокнференцзв`язку з судом", шляхом попередньої реєстрації та входу до нього через підсистему "Електронний суд" та роз`яснив заявнику, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку, тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

7.39. Наведене свідчить про необґрунтованість висновків суду апеляційної інстанції в цій частині.

7.40. Поряд із тим, як вже зазначено вище суд першої інстанції у зв`язку з неявкою представника позивача ухвалою від 13.10.2025 продовжив строк підготовчого провадження у справі та відклав підготовче засідання на 10.11.2025. Крім того, суд у підготовчому провадженні 13.10.2025 також задовольнив клопотання відповідача та ухвалив розгляд справи № 910/10674/25 здійснювати у закритому судовому засіданні. В ухвалі також суд повідомив Підприємство про відсутність підстав для проведення судових засідань з розгляду справи № 910/10674/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, так як нормами ГПК України не допускається розгляд справи, яка розглядається у закритому засіданні, з використання систем відеоконференц-зв`язку та транслювання перебігу судового засідання в мережі Інтернет. Суд також повідомив учасників справи про можливість подання заяви про проведення судового засідання без участі представників учасників справи.

7.41. З матеріалів справи вбачається, що факт неявки представника позивача у попереднє судове засідання 13.10.2025 зафіксований у відповідному протоколі судового засідання, тоді як позивач, не забезпечив явку уповноваженого представника у наступне судове засідання та не повідомив суд про причини його неявки, як і не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

7.42. Верховний Суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основними передумовами для якого є забезпечення учасниками справи можливості для здійснення належного представництва своїх інтересів у суді та неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні.

7.43. Однак суд апеляційної інстанції належним чином не встановив обставини щодо поважності причин неявки позивача та його уповноважених представників в судові засідання у цій справі. 

7.44. Верховний Суд також звертає увагу, що залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача у судове засідання у разі ненадання ним заяви про розгляд справи за його відсутності не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд та не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду із позовом.

7.45. Колегія суддів зазначає, що апеляційним господарським судом у вирішенні спірного питання не враховано встановлені суд першої інстанції обставини щодо відсутності поважності причин систематичної неявки позивача та його уповноважених представників в судові засідання у цій справі, при тому, що позивач сам ініціював розгляд господарським судом цієї справи ще у серпні 2025 року, був обізнаний про хід її розгляду та мав обов`язок сприяти якнайшвидшому її розгляду, в тому числі, шляхом забезпечення явки уповноваженого представника у судові засідання у справі.

7.46. Наведене також дає підстави для висновку, що за такої процесуальної поведінки позивача продовження в цьому випадку розгляду судового спору, щодо якого особа, яка з ним звернулася, втратила інтерес, матиме також наслідком порушення права інших учасників справи на її розгляд впродовж розумного строку.

7.47. З огляду на викладене вище Верховний Суд вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що неявка позивача в підготовчі засідання, з урахуванням неможливості розгляду справи у режимі відеоконференц-зв`язку та повторна неявка представника позивача у судове засідання 10.11.2025, свідчить про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України.

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
8.1. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

8.2. Згідно зі статтею 312 ГПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

8.3. З урахуванням вищевикладеного у цій постанові, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а ухвала суду першої інстанції - залишенню в силі.

9. Судові витрати
9.1 Враховуючи положення статті 129 ГПК України, з огляду на те, що суд задовольняє касаційну скаргу відповідача, судовий збір, що підлягав сплаті за подання касаційної скарги, покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 137, 300, 301, 304, 308, 312, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Антимонопольного комітету України задовольнити.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2026 у справі № 910/10674/25 скасувати.

3. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 у справі № 910/10674/25 залишити без змін.

4. Стягнути з Приватного підприємства "Завод "Сател" на користь Антимонопольного комітету України 3 028,00 грн судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

5. Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк 

Суддя Ю. Власов

Суддя Т. Малашенкова