Справа № 466/1454/26
Провадження № 2/466/1965/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року Шевченківський районний суд м.Львова
в складі: головуючої судді Федорів О.П.,
з участю: секретаря судового засідання Заяць У.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

в с т а н о в и в:

Суть заяви
1. 25 лютого 2026 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (ТОВ «Бізнес Позика», позивач) подав до суду через систему «Електронний суд» позовну заяву із вимогами до ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання кредиту від 20 березня 2025 року №530386-КС-001в розмірі 40 445,40 грн та витрат зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
2.Позов обґрунтовувався тим, що 20 березня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика», як кредитодавцем, та відповідачем ОСОБА_1 , як позичальником,укладено договір про надання кредиту №530386-КС-001. Згідно з умовами кредитного договору кредитодавець надав позичальнику 33 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користуванням кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правилами надання грошових коштів у кредит. Сторони визначили, що процентна ставка складає 1 процент за кожен день користування кредитом
3.Представник позивача зазначив, що ТОВ «Бізнес Позика» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору, проте відповідач, отримавши кредитні кошти, не виконала свого обов`язку щодо своєчасного їх повернення, внаслідок чого станом на 13 лютого 2026 року виникла заборгованість у розмірі 40 445,40 грн, з яких 13 827,47 грн - заборгованість за кредитом; 8 300,83 грн -заборгованість за процентами за користування кредитом; 13 537,10 грн - заборгованість за процентами річних на підставі статті 625 Цивільного кодексу України. Просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 40 445,40 грн заборгованості, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2 662,40 грн.

Процесуальні рішення та позиції сторін
4.Ухвалою суду від 27 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
5.Ухвалою суду від 26 березня 2026 року відкладено розгляд справи в судовому засіданні, оскільки витребувані докази не надійшли, до 13 квітня 2026 року. 
Відзив (а.с.93-123)
6.До цього часу, 06 березня 2026 року відповідачка через систему «Електронний суд» подала відзив на позовну заяву. Відповідачка підтвердила, що 20 березня 2025 року між нею та позивачем було укладено кредитний договір, за яким вона дійсно отримала грошові кошти у розмірі 33 000 грн. На момент укладення договору вона мала постійний дохід та працювала, у зв`язку з чим належним чином виконувала свої зобов`язання та здійснювала платежі відповідно до графіка. Зазначила, що вона здійснила 8 платежів по 6 770 грн кожний. Загальна сума фактично сплачених коштів становила 54 160 грн, що значно перевищувало суму отриманого кредиту. Останній із здійснених платежів був внесений із затримкою, оскільки на той момент вона втратила стабільний дохід і не мала змоги зібрати повну суму. Наступні платежі не були здійснені з причини відсутності фінансової можливості їх сплачувати. У подальшому вона втратила обидва місця роботи та залишилася без стабільного доходу, що істотно погіршило матеріальне становище. На той момент вона також мала інші фінансові зобов`язання, частина з яких залишається і зараз. Про зміну свого фінансового стану вона неодноразово повідомляла позивача телефонними зверненнями, письмовими повідомленнями та через електронну пошту, діючи добросовісно та намагаючись врегулювати ситуацію.Ствердила, що вона зверталась до позивача з проханнями провести перерахунок сплачених платежів у рахунок тіла кредиту та надати довідку про повне закриття зобов`язання. Однак позивач не надав належної відповіді на ці звернення та продовжив нарахування процентів і штрафних санкцій без урахування фактично сплачених сум та обставин, що склалися. Наданий позивачем розрахунок заборгованості вважає непрозорим і таким, що не містить чіткого обґрунтування зарахування здійснених платежів, порядку нарахування процентів після фактичної сплати значної частини коштів, підстав для подальшого збільшення заборгованості. Вважала, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обґрунтованість заявлених вимог та правильність розрахунку заборгованості. Просила відмовити у задоволенні позову на підставі поданих нею доказів, а саме: скриншотів з особистого кабінету, скриншотів переписки з представниками позивача, копій електронного листування, довідки з Пенсійного фонду України про відсутність доходу. 
Відповідь на відзив (а.с.124-173)
7.10 березня 2026 року представник позивача через систему «Електронний суд» подала відповідь на відзив. Вказала на те, що кредитним договором передбачено сплату процентів за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою, що чітко розуміла відповідачка. Просила звернути увагу на такі обставини: 1) кредитодавець жодним чином не обмежував час на ознайомлення позичальника з умовами Кредитного договору та Правилами; 2) позичальник добровільно погодилась з умовами Кредитного договору та погодилась його виконувати (якби позичальника не влаштовували умови Кредитного договору, вона могла його не укладати); 3) протягом строку дії Кредитного договору та/або після його закінчення позичальник не зверталась із заявою про розірвання Кредитного договору та/або визнання Кредитного договору недійсним в цілому або його окремих частин. При цьому усі істотні умови Кредитного договору: тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту, зокрема, строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо - встановлені не у Правилах надання кредитів, Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами) чи якихось «тарифах та умовах», а саме у Кредитному договорі, який позичальник уклала з ТОВ «Бізнес Позика» шляхом обміну електронними повідомленнями, та підписала за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Звернула особливу увагу суду на те, що позивач за Кредитним договором: не нараховував та не заявляв до стягнення у позовних вимогах неустойку (у формі пені чи штрафів) відповідно до ст. 549 ЦК України; 2) не нараховував проценти поза межами строку дії кредитного договору. 
8.Також представник позивача вказала на те, що відповідач здійснювала платежі за Кредитним договором знаючи про те, що вони будуть розподілятися, зокрема, на погашення заборгованості за комісією за надання кредиту, та не заперечувала проти цього протягом всього строку дії Кредитного договору. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов Кредитного договору, Відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання факту укладення Кредитного договору і, відповідно, визнання правомірності вимог Позивача щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором, зокрема заборгованості за комісією за надання кредиту.
9.Крім того, звернула увагу на те, що відповідач стверджує що вона здійснила часткову оплату кредиту на загальну суму 54 160,00 грн, однак квитанцій про оплату в такій сумі надано не було. При цьому, відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором, відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату на загальну суму 41 439,51 грн. Докази здійснення відповідачкою платежів за Кредитним договором надані представником позивача у формі довідок, які були сформовані в платіжній системі «Platon», та які були надані ТОВ «Бізнес Позика» посередником Товариством з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід», який надає послуги на підставі Договору про надання послуг № ПГ-5 від 04 листопада 2020 року. Представник позивача детально описала розрахунок заборгованості, його складові та порядок формування.
Заперечення на відповідь на відзив (а.с.175-176)
10.10 березня 2026 року (зареєстровано судом 11 березня 2026 року) відповідачка подала через систему «Електронний суд» подала заперечення на відповідь на відзив. Підтвердила, що представник позивача у відповіді на відзив надав копії платежів із платіжної системи «Платон», які повністю співпадають із її даними, за винятком незначних дрібних відмінностей (округлення, переплати), що не впливають на загальний факт сплати. Таким чином, усі її платежі фактично здійснені і зафіксовані, а будь-які формальні зауваження щодо сум або дат платежів є необґрунтованими. Скріншоти з особистого кабінету та дані з «Платону» разом підтверджують факт сплати, навіть якщо деталізація трохи різниться.
11.Додатково вказала, що вона неодноразово повідомляла позивача про складне фінансове становище, зокрема під час телефонних розмов, та шукала можливості врегулювати борг. Позивач був обізнаний про фінансові труднощі і підтвердив це під час спілкування. Вона зверталася з проханням перерахувати платежі у тіло кредиту та надати довідку про закриття боргу, подібно до практики інших фінансових компаній, де їй надавали подібні поступки. При цьому, не вимагала повернення переплачених відсотків, а лише прагнула отримати офіційне підтвердження стану боргу та приведення графіка платежів у відповідність до фактично сплачених сум. Просила врахувати це під час розгляду справи.
Додаткові пояснення ОСОБА_1 (а.с.195-196)
12.07 квітня 2026 року ОСОБА_1 надала додаткові пояснення, які за своїм змістом відповідають раніше поданим заявам по суті справи. Указала на те, що вважає, що поведінка є неспівмірною з урахуванням вже сплаченої суми за кредитом та обставин її фінансового стану. За таких обставин подальше нарахування заборгованості є несправедливим та непропорційним. Просила суд урахувати її складне фінансове становище; урахувати факт перевищення сплачених коштів над сумою отриманого кредиту; надати оцінку діям позивача щодо відмови у досудовому врегулюванні спору. 
Додаткові пояснення представника ТОВ «Бізнес Позика»(а.с.198-204)
13.10 квітня 2026 року (зареєстровано судом 13 квітня 2026 року) через систему «Електронний суд» представник позивача подала додаткові пояснення, якими повідомляла сторону відповідача про те, що скрутне матеріальне становище відповідача не має жодного значення для розгляду цивільної справи, предметом розгляду якої є стягнення заборгованості за Кредитним договором. Посилання позичальників на важкий майновий стан або введений воєнний стан в Україні не є підставою для зменшення суми процентів за користування кредитом, які позичальник зобов`язаний сплатити відповідно до умов Кредитного договору та норм Цивільного кодексу України, що неодноразово зазначалося у судовій практиці апеляційних судів у справах за позовами ТОВ «Бізнес Позика» про стягнення заборгованості за Кредитними договорами, які процитувала у додаткових поясненнях.
Додаткові пояснення ОСОБА_1 (а.с.208-211)
14.10 квітня 2026 року (зареєстровано судом 13 квітня 2026 року) через систему «Електронний суд» відповідачка подала додаткові пояснення як відповідь на додаткові пояснення представника позивача. Повторюючи раніше наведені обставини та твердження, просила суд критично оцінити доводи позивача та відмовити у задоволенні позовних вимог у частині заявлених до стягнення додаткових нарахувань як таких, що є непропорційними, необґрунтованими та недоведеними належними доказами.
Участь у судовому засіданні та процесуальні рішення суду
15.Представник позивача в судове засідання не з`явилась. Подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримула в повному обсязі.
16.Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, також подав заяви про розгляд справи без її участі.
17.З урахуванням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
18.Суд вважає за можливе проводити розгляд справи на підставі поданих сторонами доказів, які є достатніми для ухвалення рішення у справі.
19.При цьому, суд зауважує, що частиною п`ятою статті 49 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частинами третьою, четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копій такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.
20.Неодноразово представниця позивача зазначала про те, що відповідачка не надсилає позивачеві копії заяв по суті справи. Відповідачка щоразу продовжувала вказувати, що вона подає заяви у системі «Електронний суд», що свідчить про ознайомлення позивача з їх змістом.
21.Суд звертає увагу на те, що кожна заява по суті справи, навіть така, яка подана через електронний кабінет системи «Електронний суд», повинна надсилатись іншим учасниками справи у цій же системі. З процесуальної поведінки відповідачки зрозуміло, що вона не до кінця розуміла формат роботи системи «Електронний суд» та необхідності надсилання документів відповідним чином. Про це свідчить, зокрема, те, що додаткові пояснення від 10 квітня 2026 року вона надіслала сама собі (а.с.212).
22.Суд акцентує увагу на тому, що, розглядаючи справу, суду необхідно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості. У цій справі відбувалась повноцінна письмова комунікація між сторонами шляхом подання заяв по суті справи через систему «Електронний суд». Представниця позивача щоразу вчасно реагувала на заяви відповідачки, використовуючи своє право на звернення до суду. Тому суд доходить висновку, що у цій справі він приймає усі подані учасниками справи заяви по суті справи разом з доданим доказами. Таке рішення, на думку суду, не буде проявом надмірної гнучкості, а, радше, уникненням надмірного формалізму при наданні, зокрема, відповідачці, можливості повністю реалізувати свої права, що не обмежить прав позивача у справі.

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження
23.11 квітня 2025 року ТОВ «Бізнес Позика», як кредитодавець, та ОСОБА_1 , як позичальник, уклали Договір №530386-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (Далі - Кредитний договір), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 32-41).
24.Укладенню договору передував обмін 20 березня 2025 року офертою від ТОВ «Бізнес Позика» Гуді Ю.В. (а.с. 43-52) та акцептом Гуди Ю.В. (а.с. 53-63).
25.Установлено, що з метою укладення Кредитного договору ТОВ «Бізнес Позика» направило відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4764, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено.
26.Відповідно до Розділу 2 Кредитного договору, ТОВ «Бізнес Позика» надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 33 000,00 грн, строк кредитування становив 24 тижні, строк дії договору - до 04 вересня 2025 року. Комісія за видачу кредиту становила 6 600,00 грн, яка нарахована одноразово при видачі кредиту. 
27.Сторони узгодили, що стандартна процентна ставка за кредитом є фіксованою, є незмінною протягом усього строку договору та становить 1% в день (п.2.4. Кредитного договору). 
28.Відповідно до п. 7.5 Кредитного договору, у разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього договору передбачають сплату комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів) та/або суми кредиту у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700 000% процентів річних від суми заборгованості в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України. Проценти річних нараховуються за кожен день прострочення на суму заборгованості, що включає прострочені проценти за користування кредитом та/або суму простроченої комісії та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього договору передбачають сплату комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів) та/або суму неповернутого кредиту, та не нараховуються на раніше нараховані проценти на підставі статті 625 Цивільного кодексу України. При цьому проценти річних нараховуються на суму заборгованості за кожен день прострочення у сумі, що не перевищує 2 (два) відсотка від неповернутої позичальником суми кредиту. Кредитодавець не нараховує проценти річних відповідно до цього пункту договору на суму заборгованості, яка є меншою ніж 100 гривень. Сукупна сума нарахованих процентів річних на підставі цього пункту договору та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання зобов`язань на підставі договору, не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної позичальником від кредитодавця за цим договором, з урахуванням додаткових грошових коштів, одержаних позичальником від кредитодавця на підставі укладених додаткових угод до цього договору, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.
29.Окрім того, на виконання ухвали суду про витребування доказів від 06 квітня 2026 року, АТ «Таскомбанк» надало суду виписку по рахунку № НОМЕР_2 за період з 20 березня 2025 року по 04 вересня 2025 року, з якої вбачається, що на вказаний рахунок відповідачу 20 березня 2025 року були зараховані кредитні кошти в сумі 33 000,00 грн (а.с.188-191).
30.Згідно з квитанціями провайдера платіжного сервісу «Platon», наданих представником позивача, позивачка для виконання кредитного договору оплатила 20 березня 2025 року 10 000 грн, ще раз 20 березня 2025 року 5 000 грн, 07 квітня 2025 року 5 000 грн, 28 травня 2025 року 2 488 грн, 12 червня 2025 року 5 000 грн, 30 червня 2026 року 500 грн, ще раз 30 червня 2025 року 500,23 грн, 01 липня 2025 року 100 грн, 03 липня 2025 року 100 грн, 06 липня 2025 року 6 750,48 грн, ще раз 06 липня 2025 року 6 000 грн (а.с.166-171). 
31.Відповідно до наданого представником позивача розрахунку заборгованості станом на 13 лютого 2026 року заборгованість відповідача перед позивачем за Договором №530386-КС-001 про надання кредиту від 20 березня 2025 року становить 40 445,40 грн, з яких: 13 827,47 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 8 300,83 грн - сума прострочених платежів по процентах, 13 537,10 грн. - сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України та 4 780,00 грн. - сума прострочених платежів за комісією (а.с. 21-26). 

Норми права, що підлягають застосуванню
32.За змістом статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
33.Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України).
34.Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).
35.Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 Цивільного кодексу України).
36.Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
37.Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
38.Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
39.Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 Цивільного кодексу України).
40.Частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
41.Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
42.Згідно із частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України, норми якої в силу частини другої статті 1054 Цивільного кодексу України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
43.Частинами четвертою та п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
44.Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
45.Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
46.У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит (стаття 19 Закону України «Про споживче кредитування»).

Оцінка та мотиви суду
47.Судом установлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини. 
48.За умовами Договору №530386-КС-001 про надання кредиту кредитодавець надав позичальнику у кредит кошти у розмірі 33 000,00 грн, строк кредитування становив 24 тижні, строк дії договору - до 04 вересня 2025 року. Комісія за видачу кредиту становила 6 600,00 грн, яка нарахована одноразово при видачі кредиту. 
49.Сторони погодити усі істотні умови кредитного договору.
50.Кредитодавець умови договору виконав - надав кредит. Відповідачка визнала, що дійсно отримала у кредит від позивача кошти в загальній сумі 33 000 грн. 
51.Відповідачка зазначила, що повернула кошти в розмірі 54 160 грн, а тому вважає позов безпідставним. Водночас, представник позивача надала докази - квитанції з платіжної системи (пункт 30 цього рішення) про те, що загальний розмір внесених відповідачем платежів за цим договором №530386-КС-001 склав 41 438,71 грн. Такі платежі повністю відображені у детальному розрахунку заборгованості. Хоча відповідачка вказала іншу суму сплачених платежів, однак належних доказів цьому не надала та погодилась, що представлені представником позивача квитанції відповідають дійсності, а різниця у розрахунках сторін - лише в заокругленні сум. Суд приймає до уваги представлені представником позивача докази на підтвердження його вимог, оскільки вони є належними, допустимими та такими, що узгоджуються з іншими матеріалами справи.
52.Відповідачка, заперечуючи проти позову, вказує на те, що повернула більше коштів, аніж отримала, оскільки сума кредиту склала 33 000 грн. Суд зауважує, що зобов`язання за укладеним між сторонами кредитним договором передбачає не лише повернення кредиту, а й сплати процентів за користування кредитом. При цьому, розмір процентів відповідає законодавчо встановленому. 
53.Суду належить оцінити розрахунок заборгованості. Суд звертає увагу на те, що 06 липня 2025 року відповідачка внесла кошти у загальній сумі 12 750,48 грн, які були розподілені наступним чином: 986,94 грн на погашення заборгованості за кредитом, 8 800,64 грн на погашення заборгованості за процентами за користування кредитом, 2 962,90 грн на погашення нарахувань за ст.625 Цивільного кодексу України.
54.Відповідно до статті 4 Цивільного кодексу України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
55.Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо Цивільний кодекс України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022року у справі №477/874/19 (пункт 69)).
56.Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
57.Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05години 30хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.
58.За змістом частини 2 статті 4 Цивільного кодексу України основним актом цивільного законодавства України є саме Цивільний кодекс України.
59.Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 у справі №362/2159/15-ц, законодавець встановив пріоритет ЦК України у договірних відносинах. Лише у випадку відсутності регулювання на рівні ЦК України застосовується законодавство про захист прав споживачів.
60.Зі системного аналізу приписів пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» і пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, суд доходить висновку, що предметом регулювання відповідних положень Закону України «Про споживче кредитування» не є правовідносини щодо нарахування пені у кредитних спорах під час дії воєнного стану, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, - прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
61.Нарахування на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, згідно з розрахунком заборгованості, здійснювались з 27 червня 2025 року до 06 липня 2025 року, під час дії воєнного стану, тому відповідачка звільняється від обов`язку їх сплати на користь позивача.
62.Тому суму у розмірі 2 962,90 грн, яку у розрахунку заборгованості 06 липня 2025 року кредитодавець спрямував на погашення нарахувань за ст.625 Цивільного кодексу України, суд враховує як погашення кредиту, а отже заборгованість підлягає перерахунку.
63.Станом на 06 липня 2025 року існувала заборгованість за кредитом у розмірі 14 814,41 грн. Після сплати 986,94 грн (як урахував кредитодавець) та 2 962,90 грн (як урахував суд), залишок заборгованості за кредитом склав 10 864,57 грн (14 814,41 грн - 986,94 грн - 2 962,90 грн).
64.Якщо заборгованість за кредитом становить 10 864,57 грн, то і розмір процентів зміниться. 1% щоденних процентів складає 108,65 грн. отже за період з 07 липня 2025 року до 04 вересня 2025 року сума процентів складатиме 108,65 грн х 60 днів = 6 519 грн. Крім того, станом на 07 липня 2026 року залишок за нарахованими раніше процентами складав 4, 63 грн (8 805,27 грн - 8 800,64 грн, які були сплачені та враховані кредитодавцем на погашення процентів). Таким чином загальна сума заборгованості за процентами за користування кредитом складатиме 6 519 грн + 4, 63 грн = 6 523, 63 грн. 
65.Крім того, суд зауважує, що право кредитодавця на нарахування комісії, пов`язаної з наданням кредиту, відповідає вимогам частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції, чинній на момент укладення та виконання договору, а також передбачене у самому договорі, укладеному між сторонами. Так, розмір комісії за надання кредиту становить 6 600 грн, з яких 1 820 грн було сплачено, а отже заборгованість за комісією становить 4 780 грн.
66.З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню - з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за Договором №530386-КС-001 про надання кредиту, яка складається з 10 864,57 грн заборгованості за кредитом, 6 523, 63 грн заборгованості за процентами за користування кредитом, 4 780 грн заборгованості за комісією, а всього 22 168, 20 грн.
67.Вимога про стягнення з відповідачки на користь позивача 13 537,10 грн заборгованості за процентами річних на підставі статті 625 Цивільного кодексу України є безпідставною з мотивів, викладених вище (пункти 54-60 цього рішення).
68.На прохання відповідачки врахувати її скрутне матеріальне становище, суд зауважує, що ці обставини не свідчать про безпідставність позову чи неможливість його задоволення. При цьому, відповідачка, разом з правом на оскарження цього рішення, має право на звернення зі заявою щодо відстрочення чи розстрочення виконання рішення суду.

Розподіл судових витрат
69.Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача 2 662,40 грн сплаченого судового збору.
70.Частинами 1, 2 статті 141Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
71.Отже судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 55 % від заявленої ціни позову.

Керуючись статтями 6-80, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
2.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором про надання кредиту від 20 березня 2025 року №530386-КС-001 у розмірі 22 168 (двадцять дві тисячі сто шістдесят вісім) грн 20 коп.
3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
4.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»суму сплаченого судового збору у розмірі 1 464 (одна тисяча чотириста шістдесят чотири) грн 32 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
5.Рішення суду може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», місцезнаходження за адресою: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, ЄДРПОУ 41084239.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено 20 квітня 2026 року.

Головуюча О.П. Федорів