27.01.2026
Справа № 497/2155/25
Провадження № 2/497/320/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.01.2026 року Болградський районний суд Одеської області в складі: 
головуючого судді - Раца В.А.,
секретаря - Божевої І.Д., 
без участі сторін, 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, в місті Болград, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
28.08.2025 року представник позивача - директор товариства Поляков О. звернувся шляхом формування документу в системі «Електронний суд» до Болградського районного суду із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №112456115 від 13.11.2023 року у розмірі 109 610,28 грн. та судові витрати в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 13.11.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №112456115 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, а саме відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства, зазначив свої персональні дані, в тому числі і банківську карту, на яку в подальшому отримав грошові кошти у сумі 23 400,00 грн., пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з Товариством та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 23 400,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом. 28.11.2018 року між Первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, в подальшому укладалися додаткові угоди, відповідно до умов яких до останнього перейшло право грошової вимоги до Відповідача за вищевказаним Кредитним договором, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги. 31.07.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №31/0724-01, відповідно до умов якого кредитор набув право грошової вимоги до Відповідача за вищевказаним договором, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №1 від 31.07.2024 року. В подальшому, 08.07.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» було укладено Договір факторингу №08/07/25-Е. Відповідно до Реєстру боржників №б/н від 08.07.2025 до Договору факторингу №08/07/25-Е до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 109 610,28 грн., з яких 23 400,00 грн. - сума заборгованості за кредитом, 86 210,28 грн. - сума заборгованості за несплаченим відсотками. Відповідач ОСОБА_1 не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором, тому представник позивача звернувся до суду з цім позовом.
Ухвалою судді від 04.09.2025 року було відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі.
26.09.2025 року до суду надійшов відзив представника відповідача Чаленко І.Д., який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 14 січня 2025 року за реєстровим номером 111 строком дії до 14 січня 2028 року в якому просив відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Щодо вимог на підставі Договору факторингу №28/1118-01 укладеного 28.11.2018 року між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», представник відповідача зазначає наступне. Первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 28.11.2018 року відступлено право вимоги за зобов`язанням, якого на момент відступлення права вимоги не існувало, адже кредитний договір з відповідачем укладено 13.11.2023 року. Таким чином, у ТОВ «Таліон Плюс» 28.11.2018 року не виникло право вимоги щодо кредитного договору №112456115 укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Отже, 28.11.2024 року, ТОВ «Таліон плюс» не могло відчужити право неналежної йому вимоги ТОВ «ФК «Онлайн фінанс». Відповідно до цього і позивач не міг набути права вимоги за кредитним договором №112456115 Представник звертає увагу суду, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформленні відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Наданий розрахунок заборгованості, на думку представника, не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором є обов`язком позивача, який він не виконав, оскільки не довів належними доказами її розмір та наявність всіх передбачених договором документів, які б підтверджували доведеність позовних вимог. Згідно наданих позивачем відомостей випливає, що загалом поза межами строку дії кредитного договору, було нараховано і відсотки за користування кредитними коштами. Також відповідно до правового висновку викладеного ВС-КЦС в Постанові від 23 травня 2022 року по справі №393/126/20, способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Щодо витребування доказів від АТ «Ощадбанк» інформації про відкриті/закриті рахунки на ім`я ОСОБА_1 та карту № НОМЕР_1 , відкриту в АТ «Ощадбанк», зазначив про те, що аналогічне клопотання вже заявлявся у справі №497/2754/24 та на запит суду надавалась певна інформація, копію якої представник залучив до справи. Тому, за наявності зазначених відомостей, у задоволенні зазначеного клопотання відсутня необхідність.
30.09.2025 року від представника позивача - директор товариства Поляков О.В. через систему «Електронний суд» подав відповідь на відзив, в якому спростовує доводи представника відповідача щодо переходу права вимоги, а саме ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019 року. Проте, у подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали ряд додаткових угод: №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 - якими продовжено строк дії договору до 31.12.2024 року. Таким чином, з урахування визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось протягом всього часу його дії з 28.11.2018 по 31.12.2024 року. Враховуючи вищезазначене, представник зазначає, що відповідно до умов факторингу, передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього. Право вимоги за кредитним договором №112456115 від 13.11.2023 року перейшло до ТОВ «Таліон плюс» 16.01.2024 року згідно реєстру прав вимоги №267, тобто вже після укладення кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем. Надалі, ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу №31/0724-01 від 31.07.2024 року строком дії до 31.12.2024 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 до договору факторингу №31/0724-01 від 31.07.2024 року від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 08.07.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивач уклали договір факторингу №08/07/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором №112456115 від 13.11.2023 року. Нарахування відсотків за користування кредитом відображені в наданих розрахунках ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» відбувались згідно з погодженими умовами Кредитного договору. Зокрема при укладенні договору Відповідачу надано у повному обсязі всю необхідну інформацію щодо умов кредитування, розміру, загальної вартості кредиту. Підписавши кредитний договір, позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Договору та Правил, які є невід`ємною частиною до нього. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» не є банківськими установами, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи. 
Ухвалою суду від 12.11.2025 року в задоволенні клопотання представника позивача Полякова О. про витребування доказів відмовлено. 
Сторони в судове засідання не з`явилися.
Представник позивача Поляков О.В. у позовній заяві клопотав про розгляд справи у відсутності сторони позивача, і у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача Чаленко І.Д. подав заяву від 12.11.2025 року про розгляд справи за відсутності сторони відповідача. 
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 13 листопада 2023 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" в особі директора Сінченка С.А. та ОСОБА_1 був укладений Договір кредитної лінії №112456115, за умовами якого відповідач отримав ліміт кредитної лінії 23 400,00 грн., строк дії якого становить - дисконтний період 30 днів, з можливістю дострокового повернення, а кінцева дата повернення кредиту - 13.12.2028 року (а.с. 15-23).
Відповідно до п.2.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 23 400,00 на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога».
Згідно з п. 5.1 договору кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки НОМЕР_1, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового траншу за Договором.
У п. 8.1. Договору зазначено, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника, крім процентів за належне користування кредитом, договором не передбачено. Процентні ставки є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника (п. 8.2.). За умовами п. 8.3.1. договору за період від дати видачі кредиту до 13.12.2023 (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 167,900 відсотків річних, що на день укладення договору становить 0,460 відсотків від суми кредиту за кожен день користування ним (дисконтна процентна ставка). У разі якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2. договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 13.12.2023 р. проценти нараховуються за ставкою 420,620 відсотків річних, що на день укладення договору становить 1,150 відсотків від суми кредиту за кожен день користування ним (індивідуальна процентна ставка) (п.8.3.2.). Зобов`язання по сплаті процентів за користування кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,700 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,980 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним. У разі здійснення позичальником двох та більше пролонгацій кредитодавець може зменшити розмір індивідуальної процентної ставки у наступних періодах пролонгації. Про порядок надання додаткових знижок і про їх розмір Позичальник інформується в особистому кабінеті.
Відповідно до п.9.2.1.1. договору позичальник має право у будь-який час повністю або частково достроково повернути отриманий Кредит.
Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор BJQF-6358, для підписання договору кредитної лінії №112456115, який був надісланий на номер моб.телефону НОМЕР_2 та відповідачем підписано договір електронним підписом позичальника шляхом використання цього ідентифікатора.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".
Нормою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з п.12 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину.
13.11.2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ініціювало переказ коштів згідно договору №112456115 від 13.11.2023 року на платіжну картку НОМЕР_1, що в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 46). 
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 112456115 від 13.11.2023 станом на 31.07.2025 року заборгованість ОСОБА_1 становить 109 610,28 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту в розмірі 23 400,00 грн., по процентам в розмірі 86 210,28 грн. (а.с.83 на звороті).
Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається.
За змістом ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.4 ст. 16 ЗУ "Про споживче кредитування" та укладеного між сторонами договору, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі.
Щодо твердження представника відповідача, про те, що позивачем наданий розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а відповідно обов`язок щодо доведення наявної суми заборгованості не виконано, а також про те, що відсотки щодо користування кредитом були нараховані поза межами строку його дії спростовано наступним чином. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» - це фінансова установа, а не банківська, яка не має права відкривати рахунки Позичальнику, а лише перераховує кредитні кошти на надані позичальником рахунок. Позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань відсотків, а нарахування відсотків за користування кредитом відображені в наданих розрахунках ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» відбувалися згідно з погодженими умовами кредитного договору №112456115 від 13.11.2023 року.
Щодо стягнення за договорами факторингу.
Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні і в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, інше не встановлено договором або законом.
28.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» в особі директора Андронікової О.О. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» в особі директора Патіюка В.В. укладено Договір факторингу №28/1118-01. 
Відповідно до п.2.1 зазначеного Договору факторингу, за цим договором клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.4.1 зазначеного Договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Згідно з п. 8.2 договору строк дії договору до 28.11.2019. Згідно з додатковою угодою №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії договору закінчується 31.12.2020. Згідно з додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, який викладено у новій редакції, строк дії якого закінчується 31.12.2021. У подальшому 31.12.2021 року згідно з додатковою угодою №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2022. Згідно з додатковою угодою №31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2023. Додатковою угодою №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 сторони домовились продовжити строк дії договору до 31.12.2024.
До матеріалів справи додано реєстр прав вимоги №267 від 15.01.2024 року, боржником рахується ОСОБА_1 , договір №112456115 від 13.11.2023 року на загальну суму заборгованості 50 338,08 грн.
Таким чином, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон плюс», оскільки із врахуванням договору факторингу та додаткових угод до нього, то його виконання здійснювалось протягом всього часу його дії. 
31.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» в особі директора Патіюка В.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» в особі директора Тимошенка О.О. укладено Договір факторингу №31/0724-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а «ФК «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. 
Згідно з п.4.1 Договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. 
Відповідно до витягу з реєстру прав вимог №1 від 31.07.2024 року, до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 109 610,28 грн. 
08.07.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» в особі директора Тимошенка О.О. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» в особі директора Полякова О.В. укладено Договір факторингу №08/07/25-Е, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Ейс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК`Ейс» приймає належні ТОВ «Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. 
Згідно з п.1.2. Договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. 
Акт прийому-передачу реєстру боржників було підписано у той самий день.
Відповідно до витягу з Додатку №1 до Договору факторингу від 08.07.2025 року, до позивача ТОВ «ФК`Ейс» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 109 610,28 грн. 
Оскільки на підставі даних договорів відбулась заміна первісного кредитора на ТОВ «ФК`Ейс», тому останній вправі заявляти вимоги до відповідача про повернення кредитної заборгованості.
Посилання представника відповідача на те, що первісним кредитором «Манівео швидка фінансова допомога» - 28.11.2018 року відступлено право вимоги за зобов`язанням, якого на момент відступлення права вимоги не існувало, а відповідно і у ТОВ «Таліон плюс» не виникло такого права щодо кредитного договору №112456115 та у подальшому не могло відчужити право неналежної йому вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», тоді як представник позивача надав додаткові угоди, а саме Додатковою угодою № 32 від 31.12.2023 року строк дії Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено до 31.12.2024 року, та відповідний реєстр прав вимоги № 267 укладений 15.01.2024 року, тобто після укладення Договору кредитної лінії №112456115 від 13.11.2023 року. Тому твердження представника відповідача спростовано належними та достатніми доказами наданими позивачем.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з ч.3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.
За наданим представником відповідача копії листа АТ «Ощадбанк» № 46/12-06/22359/2025 від 24.02.2025 року, повідомлено про те, що Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» за результатами розгляду ухвали Болградського районного суду Одеської області від 06.02.2025 року у справі 3 497/2754/24, отриманої 20.02.2025 року, про витребування доказів, які знаходять у володінні АТ «Ощадбанк», повідомили, що за наявною в програмному забезпеченні АТ «Ощадбанк» інформацією, відкриті\закриті банківські рахунки на ім`я гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), не обліковуються.
Отже, позивачем не доведено факту надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, оскільки картка № НОМЕР_4 не емітована відповідачу.
Лист ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про переказ коштів суд відхиляє як доказ, оскільки він не містить відмітки банку про здійснення банківської операції та не є належним достовірним доказом на підтвердження заявленої позивачем обставини щодо грошового переказу кредитних коштів 13 листопада 2023 року кредитодавцем позичальнику.
Враховуючи, що позивачем не доведена обставина передання кредитних коштів позичальнику, що свідчить і про відсутність обов`язку відповідача повертати ці кошти кредитодавцю, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Оскільки позов задоволенню не підлягає, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.207, 626, 628, 638, 639, 1049 ч.1, 1054 ч. 1 ч. 2, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд, - 
УХВАЛИВ: 
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити. 
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 

Суддя           В.А. Раца