Справа № 489/1966/26 
Провадження № 3/489/655/26

П О С Т А Н О В А
іменем України
15 квітня 2026 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Валігурський Г.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Головного управління ДПС у Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи - підприємця, РНОКПП НОМЕР_1 , 
за ч. 1 ст. 1551 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

в с т а н о в и в:

Головним державним інспектором відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Миколаївській області відносно ФОП ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №105 від 03.03.2026, у якому зазначено про порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, що виявлені в барі-магазині, де здійснює свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: під час здійснення працівниками контролюючого органу фактичної перевірки на підставі інформації ІКС "Податковий блок" та системи обліку даних РРО ДПС України встановлено, що при проведенні розрахункових операцій під час роздрібної торгівлі алкогольними напоями через ПРРО №4000414810, мало місце не вірне зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (розрахункова операція від 22.03.2025 14:11:51, фіскальний чек №4061604283 при реалізації алкогольних напоїв "Пиво "Фонатік Портер" темне" за ціною 75,00 грн, чим порушено вимоги п. 11 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Дії ФОП ОСОБА_1 , особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч. 1 ст. 1551 КУпАП як порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
ОСОБА_1 для розгляду справи до суду не прибув, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення повістки за вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення адресою, надсилання SMS-повідомлення та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Враховуючи, що від ОСОБА_1 клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, вважаю за можливо розглянути справу за його відсутності. 
Дослідивши матеріали, що знаходяться у справі суддя дійшов таких висновків.
Диспозиція ч. 1 ст. 1551 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Відповідно до пункту 11 частини першої статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання зобов`язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення №105 від 03.03.2026 додано в копіях: акт фактичної перевірки №1903/Ж5/14/29/07/3325307590 від 16.02.2026, акт про неможливість, ознайомлення, підписання та вручення матеріалів перевірки №259/Ж6/14/29/07/07/ НОМЕР_1 від 16.02.2026; акт, що засвідчує факт неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності №376/Ж6/14-29-07-07 від 03.03.2026; запрошення ФОП ОСОБА_1 №3856/6/14-29-07-07-02 від 18.02.2026; наказ №162-П від 04.02.2026 про проведення фактичної перевірки ТДВ "Плодоовоч", направлення на перевірку ТДВ "Плодоовоч" №228/14-29-07-10 від 04.02.2026, запит до ТДВ "Плодоовоч" про надання документів (копій документів) від 05.02.2026; фіскальний чек ТДВ "Плодоовоч" ФН 39354 від 20.03.2025.
Слід зазначити, що відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові КАС ВС від 08 вересня 2020 року по справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків.
Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати (абзац другий п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України). Сам по собі акт податкової перевірки та дії посадових осіб контролюючого органу зі складання цього акта не створюють правових наслідків у вигляді виникнення обов`язків, зміни чи припинення будь-яких прав платника податків, крім виникнення права на подання зауважень до акта. Таким чином, акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, й не є обов`язковим рішенням суб`єкта владних повноважень.
Водночас, протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Протокол не може бути єдиним, однозначним та беззаперечним доказом у справі про адміністративне правопорушення, особливо у випадку, коли його положення суперечать або спростовуються іншими матеріалами справи. Отже, суд не може встановити факт вчинення адміністративного правопорушення виключно по даним наведеним у протоколі без будь-якого їх підтвердження.
На підтвердження обставин проведення перевірки у ФОП ОСОБА_1 та порушення зафіксованого у Акті фактичної перевірки №1903/Ж5/14/29/07/3325307590 від 16.02.2026 до протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, додані наказ №162-П від 04.02.2026 про проведення фактичної перевірки ТДВ "Плодоовоч", направлення на перевірку ТДВ "Плодоовоч" №228/14-29-07-10 від 04.02.2026, запит до ТДВ "Плодоовоч" про надання документів (копій документів) від 05.02.2026; фіскальний чек ТДВ "Плодоовоч" ФН 39354 від 20.03.2025.
Однак, вказані документи стосуються проведення перевірки у юридичної особи ТДВ "Плодоовоч" та не можуть підтверджувати вину ФОП ОСОБА_1 , який є самостійним суб`єктом господарювання, у вчиненні інкримінованого правопорушення.
В Акті фактичної перевірки №1903/Ж5/14/29/07/ НОМЕР_1 від 16.02.2026 вказано, що перевірка проводилась у присутності ФОП ОСОБА_1 , проте відсутній його підпис у відповідній графі та підпис про ознайомлення та отримання примірника цього акту. 
Враховуючи наведені обставини, виникають обґрунтовані сумніви щодо проведення перевірки у ФОП ОСОБА_1 та виявленого порушення, що відповідно до ст. 62 Конституції України має тлумачитись на його користь.
Таким чином, матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, на основі яких суд мав би можливість зробити безумовні та категоричні висновки щодо наявності вини у діях ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1551 КУпАП.
Загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Отже, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1551 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 252, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  про притягнення до адміністративної відповідальності – закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1551 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.

Суддя   Г.Ю. Валігурський