КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Апеляційне провадження № 33/824/1585/2026
Справа № 757/32542/25-п
Головуючий в суді І інстанції Гречана С.І.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.

ПОСТАНОВА
Іменем України

24 лютого 2026 року 
м. Київ
Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., вирішуючи питання про можливість прийняття до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 23 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 23 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 142 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 850 грн., стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
07 листопада 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив апеляційну скаргу на вказану постанову до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.
18 лютого 2026 року справа № 757/32542/25-п разом з апеляційною скаргою та долученими до неї письмовими матеріалами надійшла до Київського апеляційного суду.
Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287цього Кодексу. 
Як вбачається з матеріалів провадження, оскаржувану постанову ухвалено 23 вересня 2025 року. Таким чином, останнім днем строку на подання апеляційної скарги є 03 жовтня 2025 року.
Разом з тим, апеляційну скаргу на постанову Печерського районного суду м. Києва від 23 вересня 2025 року ОСОБА_1 подав 07 листопада 2025 року, тобто після закінчення передбаченого законом десятиденного строку на її оскарження.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заявляв.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що повний текст постанови Печерського районного суду м. Києва від 23 вересня 2025 року отримано ним лише 03 листопада 2025 року на власну електронну пошту. Вказано, що ні представнику, ні особисто ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку копія оскаржуваної постанови не направлялася, відтак, особа, що притягається до адміністративної відповідальності вважає, що, відповідно до ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, строк на апеляційне оскарження вказаної постанови ним не пропущено.
Разом з тим, викладене ОСОБА_1 в апеляційній скарзі ґрунтується на невірному тлумаченні ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Так, відповідно до ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятоюстатті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП повноваженнями з власної ініціативи вирішувати питання про поновлення строку на апеляційне оскарження у разі його пропуску суд не наділений.
Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України. (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).
З огляду на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню апеляційним судом особі, яка її подала.
Наведені обставини не позбавляють ОСОБА_1 можливості подати апеляційну скаргу повторно, заявивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 23 вересня 2025 року в порядку ч. 2 ст. 294 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 23 вересня 2025 року повернути особі, яка її подала.
Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.