Справа № 459/1995/25     Головуючий у 1 інстанції: Дем`яновська Ю.Д.  
Провадження № 22-ц/811/4085/25    Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 квітня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Копняк С. М.,
суддів: Бойко С. М., Ніткевича А. В.,
секретар судового засідання – Федчун Н. С.,
з участю – представника відповідача та третьої особи – адвоката Бондаренко М. Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу акціонерного товариство «Банк Форвард» на рішення Шептицького міського суду Львівської області від 24 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариство «Банк Форвард», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
ВСТАНОВИВ:

у червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до акціонерного товариство «Банк Форвард» (далі – АТ «Банк Форвард»), в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича (далі – приватний нотаріус КМНО Бригіда В. О.) № 31237 від 30 вересня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 50 956 грн 62 коп.
Позов мотивований тим, що 30 вересня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Бригідою В. О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 31237, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 50 956 грн 62 коп., про який їй стало відомо лише 28 травня 2025 року. Підставою вчинення вказаного виконавчого напису є те, що ОСОБА_1 є боржником за договором № 200254593 від 28 лютого 2020 року, укладеним із ПАТ «Банк Форвард», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард». Вважає, що виконавчий напис є протиправним, оскільки укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був підставою його вчинення, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Рішенням Шептицького міського суду Львівської області від 24 листопада 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса КМНО Бригіди В. О. № 31237 від 30 вересня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 50 956 грн 62 коп.
Стягнуто з АТ «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 1 211 грн 20 коп., понесених витрат на сплату судового збору.
Рішення суду оскаржило АТ «Банк Форвард», подавши у грудні 2025 року через систему «Електронний суд» апеляційну скаргу, в якій просить рішення Шептицького міського суду Львівської області від 24 листопада 2025 року скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції не врахував того, що на момент ухвалення рішення по справі АТ «Банк Форвард» не може вважатися належним відповідачем, адже не є кредитором за кредитним договором №200254593 від 28 лютого 2020 року, укладеним з позивачкою, кредитна заборгованість за цим договором у банку не обліковується, оскільки АТ «Банк Форвард» 15 серпня 2024 року було відступлено право вимоги за цим договором товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі – ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал») шляхом купівлі-продажу прав вимоги та майнових прав за результатами проведених електронних торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № GFD001-UA-20240708-70801 від 29 липня 2024 року та укладено договір про відступлення прав вимоги № GL1N426305/1. Таким чином стягнення за оспорюваним виконавчим написом відбувається не на користь АТ «Банк Форвард», а на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», проте розгляд справи відбувся без участі останнього. Інформація про введення в банк ліквідаційної процедури, проведення електронних торгів, зокрема, щодо відступлення права вимоги, є публічною та відкритою, тобто загальнодоступною. На дату продажу заборгованість за кредитним договором становила 40 626, 76 грн, з них: тіло кредиту - 33 065, 77 грн, проценти - 1, 04 грн, комісія 7 559, 95 грн. Стягнення заборгованості шляхом видачі нотаріусом виконавчого напису відбувалося відповідно до законодавства.
У грудні 2025 року через систему «Електронний суд» від ФГВФО надійшли письмові пояснення на апеляційну скаргу, які за своєю суттю є заявою про приєднання до апеляційної скарги, та які підлягають поверненню заявнику без розгляду, оскільки всупереч положенням частини третьої статті 363 ЦПК України до таких не додано документ про сплату судового збору, в розмірі, визначеному згідно з підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».
У січні 2026 року через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, який підписаний представником ОСОБА_2 , в якому міститься прохання відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, такий мотивований законністю та обґрунтованістю оскарженого рішення суду.
Відзив на апеляційну скаргу від третьої особи не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників, які з`явились до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.
До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц вказала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).
Відповідно до частин першої-четвертої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
Визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи, як співвідповідача, за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті, є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад (див., зокрема, постанови Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року в справі № 761/23904/19 та від 20 січня 2021 року в справі 203/2/19).
Якщо заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків іншої особи, яка не залучена до участі у справі в якості відповідача, не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть.
Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє в позові до такого відповідача (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року в справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року в справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54), від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року в справі № 552/6381/17 (пункт 39), від 01 квітня 2020 року в справі № 520/13067/17 (пункт 75)).
У справі, яка переглядається, ОСОБА_1 у червні 2025 року звернулася в суд з позовом до АТ «Банк Форвард», в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Бригіди В. О. №31237 від 30 вересня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 50 956 грн 62 коп.
Ухвалою Шептицького міського суду Львівської області від 20 червня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Банк Форвард» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
У письмових поясненнях, поданих у серпні 2025 року АТ «Банк Форвард» зазначало, що вони не можуть вважатися на даний час кредитором за кредитним договором № 200254593, укладеним з позивачкою 28 лютого 2020 року, оскільки відступили своє право за цим договором на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», шляхом укладення відповідного договору, за результати проведення електронних торгів 15 серпня 2024 року, проведених в межах ліквідаційної процедури банку. До пояснень додали копію договору № GL1N426305/1 про відступлення прав вимоги від 18 серпня 2024 року. Копія цих пояснень надіслана до електронного кабінету представника позивачки – адвоката Сікорської І. С.
Ухвалою Шептицького міського суду Львівської області від 22 жовтня 2025 року залучено до участі у справі в якості третьої особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ФГВФО.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, рішення, постанови, судові накази.
Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал (частина друга статті 258 ЦПК України).
Відповідно до частин четвертої, п`ятої та восьмої статті 259 ЦПК України для постановлення ухвал, що оформлюються окремим документом, суд оголошує перерву. Ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом без оформлення окремого документа, зазначаються у протоколі судового засідання. Усі судові рішення викладаються письмово у паперовій та електронній формах.
Аналіз матеріалів справи свідчить, що позивачем не заявлено клопотанням про заміну первісного відповідача належним відповідачем, у зв`язку із укладенням договору № GL1N426305/1 про відступлення прав вимоги від 18 серпня 2024 року, який в силу приписів статті 204 ЦК України є правомірним, а судом не з`ясовано, чи мав позивач у зв`язку із цим право подати клопотання про заміну відповідача, не роз`яснено йому такого права, а відтак і не вирішено відповідне питання у порядку, визначено статтею 222 ЦПК України, з постановлення за результатами його розгляду відповідної ухвали.
Встановивши, що станом на момент розгляду справи судом першої інстанції та ухвалення ним рішення, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло прав стягувача за кредитним договором № 200254593 28 лютого 2020 року, укладеним між позивачкою та відповідачем у справі, на підставі договору № GL1N426305/1 про відступлення прав вимоги від 18 серпня 2024 року, укладеного між АТ «Банк Форвард» та Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», колегія суддів доходить висновку про те, що остання мала бути залучена до розгляду справи як належний відповідач, оскільки позов стосувався їхніх прав та інтересів, тому місцевий суд необґрунтовано ухвалив рішення про задоволення позову до неналежного відповідача, що є самостійною та достатньою підставою для відмови в задоволенні пред`явленого позову.
Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14 січня 2026 року в справі № 761/33402/23 та від 02 квітня 2026 року в справі № 766/7683/24.
Відтак, відповідні доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.
При цьому, колегію суддів враховується, що поданий позивачкою відзив на апеляційну скаргу не містить жодних заперечень щодо таких доводів скарги. Посилання у відзиві на апеляційну скаргу на те, що боржник не має можливості самостійно відслідковувати відступлення права вимоги за укладеним з ним договором, відсутність інформації у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису, а також те, що первісний кредитор не повідомив боржника про таке відступлення, колегія суддів вважає необґрунтованими, адже за обставинами цієї справи позивачці та її представнику, хоча вже під час розгляду цієї справи, але було достеменно відомо про таке відступлення, проте з відповідним клопотання про заміну відповідача до суду першої інстанції такі не звертались.
У цьому зв`язку, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу сторони позивача на приписи частини четвертої статті 12 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Оскільки неправильне визначення кола відповідачів, не залучення особи, інтересів якої стосуються позовні вимоги, є безумовною підставою для відмови у задоволенні такого позову, без надання правої оцінки спору по суті, доводи апеляційної скарги щодо неправильного вирішення спору по суті, колегією суддів не аналізуються.
Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, або змінює рішення.
За приписами частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. 
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, оскаржене рішення підлягає скасування, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд, відповідно, змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).
З урахуванням висновків суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, враховуючи, що ухвалою Львівського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року АТ «Банк Форвард» відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення, судовий збір в розмірі 1 816 грн 80 коп., за розгляд справи судом апеляційної інстанції, підлягає стягненню з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу акціонерного товариство «Банк Форвард» задовольнити.
Рішення Шептицького міського суду Львівської області від 24 листопада 2025 року скасувати, ухвалити нове рішення.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариство «Банк Форвард», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету 1 816 грн 80 коп. судового збору, за розгляд справи судом апеляційної інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий        С.М. Копняк

Судді:         С.М. Бойко

А.В. Ніткевич