КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 358/1655/25 Головуючий у суді І інстанції Романенко К.С.
Провадження № 33/824/905/2026 Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Шапошника Євгенія Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Шапошника Євгенія Васильовича на постанову Богуславського районного суду Київської області від 11 грудня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Богуславського районного суду Київської області від 11 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також стягнуто з неї на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 605,60 грн.
Судом першої інстанції встановлено, що 28 серпня 2025 року о 22:09 год в м. Богуславі автодорога Т 1022 (49.5283 310 30.8568433) водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу на приладі Drager Alcotest 6810 ARBL-0643, або в найближчому медичному закладі водій відмовилася, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру. Від права керування транспортним засобом водій відсторонений шляхом написання розписки (зобов`язання).
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 21 грудня 2025 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Шапошник Є.В. подав дві ідентичні апеляційні скарги, в яких просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Оскільки подані апеляційні скарги є повністю ідентичними за своїми формою і змістом, то їх слід вважати однією апеляційною скаргою на постанову суду першої інстанції від 11 грудня 2025 року. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що  ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується матеріалами справи. Вона наполягала на тому, щоб у неї взяли кров на аналіз. Наголошує на тому, що відмова від проходження огляду з її боку була відсутня, оскільки вона неодноразово висловлювала згоду на проведення медичного огляду та наполягала на відборі зразків крові для дослідження, що передбачено вимогами Інструкції № 1452/735 та підтверджується відеозаписами, наявними в матеріалах справи.
Крім того, медичний персонал комунального некомерційного підприємства Миронівської міської ради «Миронівська опорна багатопрофільна лікарня», отримавши від поліцейських направлення на проведення огляду особи, яка притягається до відповідальності, не вжив жодних заходів по його проведенню, не запитав документів, що посвідчують особу водія, не почав складати акт медичного огляду, а лише повідомив ОСОБА_1 про те, що вона повинна дмухати в трубочку.
В даному випадку поліцейські схилили водія ОСОБА_1 до відмови від огляду шляхом надання неправдивої інформації про порядок проведення огляду, зокрема про неможливість відібрання крові на дослідження, а також шляхом маніпуляцій та неправомірного тиску, а потім використали цю відмову як підставу для складання протоколу.
Захисник вважає, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. ст. 7, 9, 245, 266, 268, КУпАП не перевірив дотримання процедури і порядку огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повно, об`єктивно і всебічно не з`ясував всіх обставин події даного адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні адвокат Шапошник Є.В. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до таких висновків. 
Згідно із ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за № 1103 (далі - Порядок).
Відповідно до п. п. 2, 3, 6, 7,10 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням.
Пункти 2, 8, 12 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 також передбачають, що огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством. 
Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження - газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.
Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
З врахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлялась від проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки вимагала проведення його шляхом лабораторних досліджень крові не ґрунтуються на вимогах наведених вище нормативно-правових актів, якими прямо передбачено, що огляд в закладах охорони здоров`я на стан алкогольного сп`яніння проводиться шляхом застосування спеціальних технічних засобів, в тому числі і газоаналізатором Драгер. Лабораторні дослідження проводяться лише у випадках, передбачених п. 8 та п. 12 розділу 3 Інструкції.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 437112 від 28 серпня 2025 року, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 серпня 2025 року, в якому зазначено, що в результаті огляду проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук;
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5595669 від 28 серпня 2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , яка пояснила, що 28 серпня 2025 близько 15:00 год. вона була вдома, в неї був вихідний і вона вирішила відпочити, випивши трішки пива - близько одного літра, о 21:40 год. вона сіла в автомобіль на поїхала до м. Богуслав, о 22:09 год. повертаючись з м. Богуслава по дорозі Т 1022 її зупинили працівники поліції, оскільки у автомобіля не працювала підсвітка державного номерного знаку. В ході розмови працівники поліції виявили у неї ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що вона відмовилася. Коли запропонували пройти огляд в медичному закладі вона погодилася. Прибувши до КНП Миронівська ОБЛ її знову запитали чи згодна вона пройти огляд в медичному закладі, на що вона відмовилася, оскільки не довіряє приладу Драгер;
- розпискою ОСОБА_1 від 28 серпня 2025 року, у якій вона зобов`язалася не керувати транспортним засобом у період з 28 серпня 2025 року по 29 серпня 2025 року після складання відносно неї адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- відео з нагрудних відеокамер (боді-камери) та автомобільного відео-реєстратора, які були досліджені в судовому засіданні, де чітко зафіксовано події, при зупинці ОСОБА_1 у поліцейських виникла підозра щодо перебування водія у стані сп`яніння, про що вони повідомили ОСОБА_1 , що зазначено у п. 2, 3 Розділу І Інструкції, запропоновано пройти огляд на місці зупинки, за яких ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою Drager АІсоtest, при цьому вона помітно нервує та повідомляє працівників поліції про те, що «в обід випила пива, три стаканчика по 0,5л», після цього стала пропонувати поліцейським неправомірну вигоду, на що працівники поліції неодноразово повідомляють її про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України. ОСОБА_1 продовжує вмовляти працівників поліції та вкладає за тактичний ремінь працівника поліції грошові кошти. Працівник поліції повідомляє, що викликає слідчо-оперативну групу. Після цього працівники поліції знову пропонують ОСОБА_1 пройти огляд та вона погоджується на пропозицію поліцейських пройти огляд у медичному закладі, куди і була доставлена. При цьому, попередньо лікар повідомила ОСОБА_1 , яким чином буде проведено її огляд, із зазначенням процедури огляду, в які входить продуття приладу Drager АІсоtest. Інспектор поліції попередив ОСОБА_1 , про наслідки відмови від проходження. В подальшому, ОСОБА_1 сказала, що не довіряє приладу Драгер та відмовилася від проходження огляду в лікарні.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З наявної у справі сукупності доказів достовірно вбачається, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовилась і вказані обставини свідчать про порушення нею п. 2.5 ПДР України, за що й передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Шапошника Є.В. про порушення медичними працівниками Інструкції не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Та обставина, що лікарі одразу не затребували документи, які підтверджують особу ОСОБА_1 , не виключає вини ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5. ПДР.
Інші доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості  ОСОБА_1 не викликають.
При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенні на неї стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.
Наведене вище вказує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги, формальний характер її доводів та відсутність підстав для її задоволення.
Отже, розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст. ст. 251, 280 КУпАП.
Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події, при винесенні постанови судом першої інстанції було вжито заходи для всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.
За таких обставин постанова Богуславського районного суду Київської області від 11 грудня 2025 року відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим апеляційний суд залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Шапошника Євгенія Васильовича залишити без задоволення.
Постанову Богуславського районного суду Київської області від 11 грудня 2025 року, якою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду С.А. Голуб