Справа № 365/1064/25 
Номер провадження: 2/365/153/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

27 лютого 2026 року с-ще Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі: 
головуючого судді Солдатової Т.М.
за участі секретаря судових засідань Матвієнко Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Згурівського районного суду Київської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб, що ІНФОРМАЦІЯ_1 взяли ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Крім того, у позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище « ОСОБА_3 ».
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.04.2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, від якого мають одну неповнолітню дитину. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Останнім часом шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу відсутні. Потреба у наданні строку на примирення відсутня. 
Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області від 19 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. У позовній заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності в спрощеному позовному провадженні, за наявності обставин, передбачених ЦПК України, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. 
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи у його відсутність не подавав. Згурівським районним судом Київської області здійснювався виклик відповідача шляхом надсилання судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання, що поверталися із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20, зазначається, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Близька за змістом правова позиція викладена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18).
За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подав та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено, що 
06 квітня 2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уклали шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Шабастівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, про що 06 квітня 2020 року складено відповідний актовий запис № 01. Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « ОСОБА_5 », дружини « ОСОБА_5 » (а.с. 3 – свідоцтво про шлюб).
Позивач стверджує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені та вони не ведуть спільного господарства, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, наполягає на розірванні шлюбу. 
Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву не подав, своєї позиції щодо заявлених позовних вимог та обставин, зазначених позивачем у позовній заяві, як підстави для розірвання шлюбу, не висловив, ходом розгляду справи не цікавиться.
Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21 СК України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частиною 3ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Згідно із ч. 2 ст.104, ч. 3 ст.105, ч. 1 ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Зі змісту п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. 
Отже, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне, та не може залежати від бажання іншого з подружжя.
Враховуючи те, що позивачка у позовній заяві заявила вимогу про зміну її прізвища на дошлюбне, суд дійшов висновку про задоволення даної вимоги. 
Згідно зі ст.114,115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Дослідивши письмові докази у справі, враховуючи те, що сторони не підтримують
сімейно-шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач інтересу у збереженні шлюбу не проявляє, суд дійшов висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає розірванню.
При зверненні до суду позивач ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн (а.с. 7 копія квитанції).
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач ОСОБА_1 не заявляє вимогу про стягнення з відповідача сплаченого судового збору, тому з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, суд не здійснює розподіл судових витрат, понесених позивачем під час розгляду справи.
На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 21, 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України, ст. 19, 27, 247, 263-265, 268, 274, 279, 280, 354-355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю. 
Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрований 06 квітня 2020 року Виконавчим комітетом Шабастівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, актовий запис № 01, розірвати.
Після розірвання шлюбу іменувати ОСОБА_1 дошлюбним прізвищем – « ОСОБА_3 ». 
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом,не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга,або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Згурівським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Відповідач, якому заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку,встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому судового рішення.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Головуючий суддя Т.М. Солдатова