Справа № 456/3285/23 Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р. Т. 
Провадження № 22-ц/811/2007/25 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
секретаря: Чижа Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 травня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду,
ВСТАНОВИЛА:
28.04.2025  ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відстрочення виконання рішення Львівського апеляційного суду від 11 квітня 2025 року у справі №456/3285/23 за позовом Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» до ОСОБА_1 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення ним корупційних правопорушень у розмірі 616 500.00 грн та просив надати відстрочку строком на один рік.
В обґрунтування заяви покликався на те, що відповідно до вимог ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Вказував на те, що він страждає на хворобу серцево - судинної системи. Понад три роки тому у заявника встановлено діагноз, який потребує підтримуючого лікування, періодично проходить лікування у різних медичних закладах. Вартість обстежень та призначених ліків становить близько 15000 грн щомісяця. Звертав увагу на те, що він є непрацюючим пенсіонером, інших доходів, окрім пенсії не отримує, про що свідчать відповідні довідки, які додаються. Крім витрат на лікування, оплачує комунальні платежі, а також купує продукти харчування. Матеріальне становище на даний час є дуже скрутним. Крім того, просив врахувати те, що на даний час в Україні введено військовий стан, через що вкрай важко знайти додатковий підробіток. Відтак, всі ці обставини, є такими що істотно ускладнюють виконання рішення суду.
Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 травня 2025 року відстрочено боржнику ОСОБА_1 виконання Постанови Львівського апеляційного суду від 11 квітня 2025 року у справі №456/3285/23 за позовом Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» до ОСОБА_1 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення ним корупційних правопорушень у розмірі 616 500.00 грн строком на 1 (один) рік, з моменту постановлення даної ухвали.
Ухвалу суду оскаржило КП Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації».
Вважає ухвалу суду незаконною, необгрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норми процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. 
Звертає увагу на те, що заявником не долучено квитанцій на підтвердження понесених витрат на лікування, не долучено до своєї заяви доказів на підтвердження погіршення власного фінансового стану. ОСОБА_1 не надав доказів про неможливість виконання ним рішення суду саме через введення в Україні воєнного стану. Строки відтермінування виконання рішення суду знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання такого додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання строку для відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника. На думку апелянта, ОСОБА_1 не довів наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим. Не обґрунтував відтермінування виконання рішення на вказаний період, а саме на рік.
Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 11 квітня 2025 року у справі №456/3285/23.
ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.
В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України слід проводити без їх участі та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що судове рішення таким вимогам не повністю відповідає.
Судом встановлено, що  рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 травня 2024 року (у справі № 456/3285/23) у задоволенні позову Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» до ОСОБА_1 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної внаслідок вчиненого правопорушення, пов?язаного з корупцією посадовою особою - відмовлено.
Вказане рішення оскаржило Комунальне підприємство Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації».
Постановою Львівського апеляційного суду від 11 квітня 2025 рокуапеляційну скаргу Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» – задоволено частково.
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 травня 2024 року в частині вирішення вимог про стягнення матеріальної шкоди – скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким позов Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди заподіяної внаслідок вчиненого правопорушення, пов?язаного з корупцією посадовою особою – задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» майнову шкоду, завдану внаслідок вчинення ним корупційних правопорушень у розмірі 616 500, 00 грн. В частині вирішення решти позовних вимог рішення суду – залишено без змін.
28.04.2025  ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відстрочення виконання рішення Львівського апеляційного суду від 11 квітня 2025 року у справі №456/3285/23 за позовом Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» до ОСОБА_1 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення ним корупційних правопорушень у розмірі 616 500.00 грн та просив надати відстрочку строком на один рік.
Встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, що доводиться фотокопією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 .
Згідно довідки Моршинської міської лікарні від 15.04.2025, ОСОБА_1 встановлено діагноз гіпертонічна хвороба ІІ ст., ризик 4 (дуже високий), постійна форма фібриляції передсердь, вторинний артроз, хронічний холецестит, тощо.
Згідно довідки Моршинської міської лікарні від 10.10.2024 за №725 ОСОБА_1 в період з 30.09.2024 по 10.10.2024 перебував на стаціонарному лікуванні. Згідно довідки Моршинської міської лікарні від 05.12.2024 за №55 ОСОБА_1 в період з 25.11.2024 по 05.12.2024 перебував на стаціонарному лікуванні.
Задовольняючи заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з доведеності заявником наявності обставин, які відповідно до ст. 435 ЦПК України є підставою для відстрочення виконання рішення суду.
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з такого.
Згідно з ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця, у випадках, встановлених законом, встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
За правилами ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 435 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.
З аналізу наведених норм слідує, що розстрочення або відстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.
Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами (правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018, від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10).
З наведених норм убачається, що суд може відстрочити виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів існування таких обставин. Такі обставини повинні виникнути після ухвалення судового рішення та мають бути об`єктивними, такими що не залежать від волі сторін.
Обґрунтовуючи заяву про розстрочення, заявник посилався на те, що він є пенсіонером, інших доходів, окрім пенсії не отримує. Понад три роки тому, заявнику встановлено діагноз, який потребує підтримуючого лікування, періодично проходить лікування у різних медичних закладах. Вартість обстежень та призначених ліків становить близько 15 000 грн щомісяця.
У той же час заявником не долучено жодної квитанції на підтвердження понесених витрат на лікування.
ОСОБА_1 зазначає, що крім витрат на лікування, оплачує комунальні платежі, а також купує продукти харчування. Однак, такі витрати є поточними для кожної особи, і не являються винятковими обставинами, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
У матеріалах справи також відсутні докази на підтвердження погіршення фінансового стану заявника.
Посилання заявника як на підставу для відтермінування виконання рішення суду - введення в Україні воєнного стану, також не беруться до уваги, оскільки сама по собі війна України з рф не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Війна як обставина непереборної сили звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати зобов`язання. У цій справі, заявник не надав доказів про неможливість виконання ним рішення суду саме через введення в Україні воєнного стану.
Таким чином, зазначені у заяві ОСОБА_1  обставини в розумінні ст. 435 ЦПК України не є такими, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду.
За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» - задовольнити.
Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 травня 2025 року скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 11 квітня 2025 року у справі №456/3285/23 за позовом Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» до ОСОБА_1 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення ним корупційних правопорушень – відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її ухвалення.

Повний текст постанови складено:06.03.2026
Головуючий       
Судді