Справа № 944/5833/25
Провадження №2-а/944/35/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.04.2026 року	м.Яворів 	

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Поворозника Д.Б.,
за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
встановив:
28 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 25 жовтня 2025 року серії ЕНА № 6010726 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП.
На обґрунтування позову покликається на те, що постановою серії ЕНА № 6010726 від 25 жовтня 2025 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн за те, що він 25 жовтня 2025 року по вулиці Лева Галицького, в м.Старий Самбір, керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та здійснив рух в зону дії знаку, чим порушив п. 33 ПДР порушення вимог дорожніх знаків. З даною постановою він не погоджується та вважає її безпідставною, факт правопорушення заперечує, оскільки він за дійсно перебував у м.Старий Самбір із товаришем, по приватних справах товариша, однак обставин, які б були пов`язані із вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, не пригадує, оскільки був пасажиром автомобіля Mercedes-Benz 313 CDI, державний номер НОМЕР_1 . Зазначене в постанові правопорушення він не вчиняв, докази такого відсутні.
Ухвалою судді від 15 вересня 2025 року позов залишено без руху.
19 листопада 2025 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою судді від 21 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.
13 січня 2026 року представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області Бучковський С.Г. подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позову.
На обґрунтування заперечення зазначив, що в м.Старий Самбір, по вул.Л.Галицького перед виїздом з автовокзалу встановлено дорожній знак 3.21. «В`їзд заборонено». В свою чергу ОСОБА_1 , не прийнявши до уваги наявний дорожній знак, не виконав його вимогу та здійснив рух в зону його дії, де і запаркував своє авто, чим порушив п.33 ПР України, що в свою чергу підтверджується відеозаписом, зафіксованим на бодікамеру поліцейських та на камеру зовнішнього вуличного відеоспостереження (відео Адм_CamCity_20251025090529_20251025100009 855993). 
Після розгляду справи ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення та отримання копії даної постанови.
У своїй позовній заяві ОСОБА_1 вводить суд в оману та стверджує, що 25.10.2025 року він нібито перебував по приватних справах товариша в м.Старий Самбір, однак водієм не був і йому нічого не відомо про складання даної постанови.
Однак в ході вивчення наявного відеозапису з нагрудних камер поліцейських встановлено, що ОСОБА_1 був присутній при розгляді справи, ключі від автомобіля були лише у нього і він відчиняв дане авто сам зі сторони водія. В ході вивчення наявного відеозапису із камер зовнішнього спостереження (відео Адм_CamCity_20251025090529_20251025100009855993), яка розміщена на відстані 25 метрів від місця вчинення даного правопорушення, встановлено, що в салоні даного автомобіля був лише один чоловік, в такому ж одязі, як і ОСОБА_1 . Водночас на даному автомобілі наявний напис «Львівські ковбаси», аналогічний напис розміщений і на вітрині магазину, біля якого був запаркований даний транспортний засіб, що свідчить про те, що ОСОБА_1 доставляв товар в даний магазин. Водночас згідно бази ІКС ІПНП, ОСОБА_1 , керуючи саме вищевказаним автомобілем, попередньо вже притягався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, а саме 23.06.2025 року за ст.122 ч. КУпАП та 11.07.2025 року за ст.125 КУпАП. 
Таким чином, поліцейським при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУПАП були повно та всебічно встановлені всі обставини справи та не було допущено порушень, які б свідчили про наявність підстав для скасування винесеної постанови.
Разом з тим, в обґрунтування власної правової позиції позивачем не було надано жодних доказів. Тобто доказів які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення до позовної заяви не надано, а доводи позивача про нібито безпідставно винесену постанову нічим об?єктивно не підтверджуються. Інші аргументи ОСОБА_1 викладені у позовній заяві не спростовують правомірність винесеної поліцейським відділенням поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Созанським А.Л. постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване , не в автоматичному режимі серії ЕНА №6010726 від 25.10.2025 року.
Враховуючи все вищеописане в даному відзиві, на думку ГУНП Львівській області, позивачем не доведено протиправність дій відповідача, тоді як відповідачем доведено правомірність наших рішень, а тому, адміністративний позов не підлягає задоволенню. З огляду на наведене, просить відмовити у задоволенні позову.
Позивач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання SMS-повідомлення на мобільний номер телефону НОМЕР_2 . Клопотань не подавав.
Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області в судове засідання не прибув, про розгляд справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав, у своєму відзиві просив проводити розгляд справи без його участі.
Враховуючи наведене вище, подані сторонами у справі позовну заяву, відзив на позовну заяву, суд вважає, що розгляд справи можливо провести у відсутності сторін (їх представників) на підставі наявних доказів.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Оцінивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.
Як встановив суд, постановою серії ЕНА № 6010726 від 25 жовтня 2025 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн за те, що він 25 жовтня 2025 року по вулиці Лева Галицького, в м.Старий Самбір, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz 313 CDI, державний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та здійснив рух в зону дії знаку, чим порушив п. 33 ПДР порушення вимог дорожніх знаків, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
До основних повноважень поліції входить, зокрема, регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Правила дорожнього руху затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР).
Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 8.4.в ПДР України передбачено, що забороні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
Відповідно до ПДР України знак 3.21 «В`їзд заборонено», знак забороняє в`їзд усіх транспортних засобів з метою, зокрема: запобігання в`їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).
Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків.
Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вуличнодорожній мережі. У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі на місці вчинення правопорушення.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.
Згідно із 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, відповідно до змісту наведених вище норм КУпАП постанова в справі про адміністративне правопорушення є законною лише у випадку її винесення уповноваженим законом органом (посадовою особою) на підставах і в порядку, встановлених законодавством, з умови підтвердження факту вчинення особою правопорушення належними, допустимими та достатніми доками.
Такий обов`язок органів (посадових осіб) Національної поліції, які уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, кореспондується з їх обов`язками як суб`єктів владних повноважень дотримуватись при прийнятті рішень критеріїв, визначених ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Також відповідно до ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
У позовній заяві позивач вказує, що перебував у м.Старий Самбір із товаришем, по приватних справах товариша, однак обставин, які б були пов`язані із вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, не пригадує, оскільки був пасажиром автомобіля Mercedes-Benz 313 CDI державний номер НОМЕР_1 .
Суд вважає дані доводи позивача необґрунтованими та відхиляє їх, зважаючи на таке.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Позивачем не було надано жодних доказів, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, а доводи позивача про нібито безпідставно винесену постанову нічим об?єктивно не підтверджуються. Інші аргументи ОСОБА_1 , викладені у позовній заяві не спростовують правомірності винесеної поліцейським відділенням поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Созанським А.Л. постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване , не в автоматичному режимі серії ЕНА №6010726 від 25.10.2025 року.
Суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що в даному випадку мало місце адміністративне правопорушення, що підтверджується відеозаписом зафіксованим на нагрудну бодікамеру поліцейських та на камеру зовнішнього вуличного відеоспостереження (відео Адм_CamCity_20251025090529_20251025100009 855993) , а також суд враховує, зокрема, що на місці події зафіксована присутність лише ОСОБА_1 , інших осію немає і позивач під час спілкування з поліцейськими не вказував, що він не перебував за кермом транспортного засобу і що за кермом був хтось інший, і хто саме. Таких пояснень ОСОБА_1 не навів і в позовній заяві.
Наведені вище обставини справи і додані відповідні докази поза розумним сумнівом доводять факт вчинення ОСОБА_1 оспорюваного ним адміністративного правопорушення.
Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, суд дійшов висновку про те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення, мали місце, а тому оскаржувана постанова серії ЕНА №6010726 від 25.10.2025 року є правомірною і обґрунтованою, отже, відсутні підстави для її скасування.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Керуючись ст. ст. 5, 9, 10, 77, 78, 118-123, 132, 139, 246-248, 272, 286 КАС України,
вирішив:
Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;
відповідач - Головне управління поліції у Львівській області, код ЄДРПОУ 40108833, юридична адреса: м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3.

Суддя Д.Б. Поворозник