Справа № 450/5363/25 Провадження № 3-в/450/10/26 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 березня 2026 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, –

в с т а н о в и в:

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.01.2026 року у справі № 450/5363/25 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000,00 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
19.03.2026 року від адмінправопорушника ОСОБА_1 надійшла заява, у якій він зазначив, що у зв`язку із скрутним становищем, яке спричинено станом здоров`я, відсутністю постійного доходу та наявністю на утриманні неповнолітніх дітей, у нього відсутня можливість одноразово сплатити весь розмір штрафу. З огляду на вказане, просив розстрочити виконання постанови на 12 місяців з можливістю сплати штрафу в рівних частинах, щомісячно.
В судовому засіданні 25.03.2026 року о 13 год. 00 хв. адмінправопорушник  ОСОБА_1 надав пояснення аналогічні викладеним письмово, заявлені вимоги підтримав та просив такі задовольнити.
Заслухавши пояснення та думку заявника, розглянувши подану заяву, приходжу до наступного висновку.
Згідно ст. 298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову. 
За ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.
Частиною 1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.
Положеннями КУпАП не визначено можливості та порядку розстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, оскільки диспозиція ч. 1 ст. 301 цього кодексу передбачає відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, а тому орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця.
Крім цього, адмінправопорушником ОСОБА_1 не подано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у нього скрутного матеріального становища, що не дозволяє останньому здійснити одноразову сплату адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.
Роздруківка трудової книжки, копії свідоцтв про народження дітей, пенсійного посвідчення його матері та медичні документи вказаного вище факту не підтверджують.
Враховуючи викладене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 301, 303, 304, 307-308 КУпАП, суддя, –

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення – відмовити.
Постанова остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя  Мусієвський В.Є.