П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/29546/25	

Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.
Дата і місце ухвалення: 14.01.2026р., м. Одеса 

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді: Бойка А.В.,
суддів : Тарновецького І.І.,
Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :
В серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив суд:
- скасувати рішення ГУ ПФУ в Херсонській області №046050025697 від 08 серпня 2025 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (Список №1); 
- зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах (Список №1) з 30.07.2025р. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 січня 2026 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 08.08.2025р. №046050025697 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (Список №1) ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах (Список № 1) з 30.07.2025р.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 968,96 грн. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням ГУ ПФУ в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 14.01.2026р., з ухваленням по справі нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
В своїй скарзі апелянт зазначає, що рішенням №046050025697 від 08.08.2025р. ГУ ПФУ в Херсонській області правомірно відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, у зв`язку з відсутністю паспорту громадянина України та документу про реєстрацію на території України. При вирішенні спору судом першої інстанції не в повній мірі досліджено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, що урегульований статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, в якому наведено вичерпний перелік документів, що подаються особою для призначення пенсії відповідно до Закону. Судом першої інстанції проігноровано доводи Головного управління про те, що законодавцем визначено, як мінімум, два способи підтвердження місця проживання (реєстрації) на території України, якими ОСОБА_1 не скористався.
ОСОБА_1 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу ГУ ПФУ в Херсонській області залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін. Позивач зазначає, що Одеський окружний адміністративний суд, виходячи із правової та соціальної природи пенсійного забезпечення, правильно встановив, що право громадянина на призначення пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні. Окрім того, відсутність законодавчо встановленого механізму призначення пенсії громадянину України, який виїхав на постійне місце проживання за кордон, не може бути підставою для позбавлення такої особи права на соціальний захист, що встановлено ст.46 Конституції України.
Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного:
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , який виданий 16.09.2019р. органом 2ІSR.
В 1999 році позивач виїхав на постійне проживання до Ізраїлю. 
При цьому, на час виїзду за кордон на постійне проживання позивач не досяг пенсійного віку, за призначенням пенсії до державних органів України не звертався і пенсія йому не призначалась. 
У зв`язку з досягненням пенсійного віку, 30.07.2025р. позивач звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах (Список №1), до якої додав паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 та реєстраційний номер облікової картки платника податків.
Відповідно до п.4.2 розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, заяву позивача за принципом екстериторіальності передано для розгляду до ГУ ПФУ в Херсонській області.
Рішенням від 08.08.2025р. №046050025697 ГУ ПФУ в Херсонській області відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону, у зв`язку з відсутністю паспорту громадянина України та документу про реєстрацію на території України.
Зокрема, у вказаному рішенні зазначено, що проведеним аналізом наданих документів встановлено, заявник звернувся через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону. В заяві про призначення пенсії зазначено в графі адреса: задеклароване/ зареєстроване місце проживання — Ізраїль; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 . Відповідно до наданого паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 від 16.09.2019р., постійне проживання в Ізраїлі з 11.10.2019р. Заявником не надано паспорт громадянина України та місце проживання (реєстрації) не підтверджено у встановленому законодавством порядку. 
Страховий стаж склав 20 років 03 дні, при цьому з урахуванням стажу за Списком №1 (13років) становить — 33 років 03 дні (зараховано всі періоди). Пільговий стаж особи за Списком №1 становить 13 років 08 місяців 20 днів, в тому числі навчання за фахом 06 місяців 01 день. Заявник не працює.
Не погоджуючись з правомірністю рішення ГУ ПФУ в Херсонській області від 08.08.2025р. №046050025697 ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку. 
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що звертаючись до органу Пенсійного фонду за призначенням пенсії ОСОБА_1 в якості документу, що засвідчує особу, пред`явив паспорт громадянина України для виїзду за кордон дійсний до 16.09.2029р. Всупереч викладеному, відмову в призначенні пенсії позивачу обґрунтовано саме відсутністю документа, що засвідчує його особу та підтверджує місце проживання (реєстрації) позивача на території України. За висновками суду, відсутність самого лише паспорта громадянина України (внутрішнього) за наявності паспорта громадянина України для виїзду за кордон і не спростування факту належності заявника до громадянства України не може бути визнане у розумінні закону достатньою підставою для прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії громадянину України.
Щодо місця проживання (реєстрації) позивача, то суд першої зазначив, що позивач чітко вказав, що не проживає в Україні, місце його проживання Ізраїль, що підтверджується відповідними документами. В разі необхідності зазначення безпосереднього місця проживання в Ізраїлі таке питання може бути вирішено між сторонами шляхом листування. А відтак, за висновками суду, вимоги, зазначені в пункті 2.9 Порядку №22-1, не стають на перешкоді позивачу щодо реалізації його права на пенсійне забезпечення. 
Оскільки уповноважений орган перевірив дотримання інших умов для призначення пенсії, зокрема, питання щодо наявності у позивача трудового стажу, що є обов`язковою умовою для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому суд дійшов висновку про необхідність покласти на відповідача обов`язок призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах (Список №1) з 30.07.2025р. (з дня звернення із відповідною заявою).
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV, який набрав чинності з 01.01.2004р. 
Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1058-IV пенсія – це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV пенсія за віком на пільгових умовах призначається, зокрема, чоловікам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Передусім, колегія суддів звертає увагу, що органом ПФУ не заперечується наявність у ОСОБА_1 віку та страхового стажу, в т.ч. спеціального, які дають право на призначення пенсії на підставі пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV.
Як вже зазначалося, підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії у рішенні ГУ ПФУ в ПФУ в Херсонській області №046050025697 від 08 серпня 2025 року зазначило, що заявником не надано паспорт громадянина України та місце проживання (реєстрації) не підтверджено у встановленому законодавством порядку. 
Згідно ч.1 ст.44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунку) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії урегульовано статтею 44 Закону та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1, в якому наведено вичерпний перелік документів, що подаються особою для призначення пенсії відповідно до Закону. 
Відповідно до п.1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення, продовження пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4); заява про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном (додаток 9) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.
Відповідно до пункту 2.9 розділу ІІ Порядку №22-1 під час подання заяв, зокрема про призначення пенсії, особою пред`являється, паспорт громадянина України. В заяві особою зазначається інформація про місце проживання, для підтвердження якої особа може надати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України від 05.11.2021р. №1871-IX «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».
Відмовляючи ОСОБА_1 в призначенні пенсії ГУПФУ виходило з того, що позивачем не дотримано вимог п.2.9 Порядку №22-1, зокрема, не пред`явлено паспорт громадянина України. 
Колегія суддів не погоджується з такими посиланнями органу пенсійного фонду, оскільки відповідно до п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» документами, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України є як паспорт громадянина України, так і паспорт громадянина України для виїзду за кордон.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про громадянство України» документами, що підтверджують громадянство України, зокрема, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон.
Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами, при подачі заяви до пенсійного органу позивачем було надано паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , який виданий 16.09.2019р. органом 2ІSR, що відповідає вище наведеним вимогам Закону та Порядку і підтверджує належність позивача до громадянства України.
На дату звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії паспорт громадянина України для виїзду за кордон, наданий ОСОБА_1 , був дійсним. 
Що ж до посилань відповідача на те, що позивачем у встановленому порядку не підтверджено місце проживання (реєстрація), колегія суддів зазначає наступне.
Частиною третьою статті 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини визначено, що кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.
Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація міста проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Таким чином, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.
Виходячи з наведених законодавчих норм позивач, проживаючи в Ізраїлі, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, так як Конституція України та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.
Згідно статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відтак, за загальним правилом, право на призначення (перерахунок, поновлення) пенсії мають громадяни України незалежно від місця проживання та іноземці і особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, на умовах та порядку, передбачених законодавством або міждержавними угодами.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, виходячи із правової та соціальної природи пенсійного забезпечення, право громадянина на призначення йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні.
На підставі викладеного у сукупності колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи відповідача щодо відсутності підстав для призначення позивачу пенсії є необґрунтованими, у зв`язку з чим рішення ГУ ПФУ в Херсонській області №046050025697 від 08 серпня 2025 року підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги ГУ ПФУ в Херсонській області не спростовують висновків суду першої інстанції про задоволення позову, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення суду від 14.01.2026р. колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 січня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		А.В. Бойко	
Судді	  	І.І. Тарновецький   О.А. Шевчук