Справа № 367/3119/25
Провадження №2-а/367/78/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

16 квітня 2026 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді Горбачової Ю.В.,
за участі секретаря Музики Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Київській області про скасування постанови серії ББА № 601630 від 10.03.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,
ВСТАНОВИВ

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Київській області про скасування постанови серії ББА № 601630 від 10.03.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
В обґрунтування позову зазначено, що ПОГ СВГ ВП №3 Білоцерківського РУП старшим лейтенантом поліції Мишкой Андрієм Олексійовичем винесено постанову серії ББА №601630 від 10 березня 2025 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.
Із вище вказаною постановою позивач не погоджується, вважає її такою, що винесена незаконно, з порушенням положень КУпАП, при відсутності події та складу правопорушення, при відсутності доказів вчинення правопорушення. Позивач вважає, що його незаконно притягнуто до відповідальності за неіснуючі правопорушення, яких він не вчиняв.
Позивач вказує, що жодних пояснень свідків, показань технічних приладів чи технічних засобів, чи інших доказів по справі, на момент розгляду адміністративної справи, йому надано не було. Вказане свідчить те, що поліцейський розглянув справу та притягнув позивача до відповідальності за відсутністю доказів вчинення правопорушень, упереджено, оскільки не взяв до уваги пояснення позивача та заявлені ним клопотання, не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише домислами, припущеннями та неіснуючими даними.
Звертає увагу, що в оскаржуваній постанові не зазначено технічного засобу, яким здійснено фіксацію адміністративного правопорушення. Також, поліцейським було проігноровано клопотання позивача про перенесення розгляду справи та надання права скористатись правовою допомогою адвоката.
Враховуючи викладене, просить суд скасувати постанову ПОГ СВГ ВП №3 Білоцерківського РУП старшого лейтенанта поліції Мишкой Андрія Олексійовича серії ББА № 601630 від 10 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
21 березня 2025 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області позовну заяву залишено без руху з зазначенням недоліків та наданням позивачу строку для їх усунення. У встановлений строк позивач усунув виявлені недоліки.
Ухвалою суду від 09 червня 2025 року за адміністративним позовом відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
23.06.2025 року від Головного управління Національної поліції України в Київській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечує в повному обсязі з наступних підстав. Відповідач вважає, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ББА № 601630 від 10 березня 2025 року, якою на позивача накладено штраф за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП є законною та не підлягає скасуванню. Звертає увагу, що позивач не вказує яким чином, на його думку, насправді відбувалися події, а лише вказує на недостатність доказів для винесення постанови і наводить посилання на норми законодавства та практику судочинства. Неточності, на які вказує позивач у своєму позові, не є тим дефектом адміністративного акту, що впливає на зміст прийнятого рішення. Вважає, що дії інспектора при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення були вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно- правовими актами.
24.11.2025 року від ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь відзив, в якій позивач не погоджується з твердженнями відповідача щодо законності винесеної постанови, вважає що відповідачем не надано належних та допустимих доказів якими він керувався при прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Звертає увагу, що відповідачем у відзиві на позовну заяву не спростовано доводи позивача щодо порушення працівником поліції порядку заповнення постанови по справі про адміністративне правопорушення.
У судове засідання позивач не з`явився, подавши до клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
У судове засідання представник Головного управління Національної поліції України в Київській області не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача.
Відповідно до п. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін за наявними доказами у справі.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 10 березня 2025 року ПОГ СВГ ВП №3 Білоцерківського РУП ст. лейтенантом поліції Мишкой А.О. відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 601630, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП та, з урахуванням ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень, що підтверджується копією відповідної постанови.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 10.03.2025 року о 13 год. 19 хв., по а/д с. Галайки - с. Софіпіль водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , який обладнаний засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий, в автомобіля не працювали задні ліхтарі стоп-сигналів, а також на законну вимогу працівника поліції не пред`явив посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пп. «в» п. 2.3, п. 2.4 та пп. «а» п. 31.4.3 ПДР України, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП.
З висновками оскаржуваної постанови позивач не погоджується, вважає її незаконною, такою, що винесена з порушенням положень КУпАП, при відсутності події та складу правопорушення, при відсутності доказів вчинення ними правопорушення.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з винесенням постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.
Підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.
Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст. 55 Конституції України та статтею 6 КАС України.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до пп. «а» п. 31.4.3 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам - кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.
Диспозиція ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Відповідно до пп. «в» п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.
Диспозиція ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.
Відповідно до п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: a) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб); б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.
Диспозиція ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.
Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, що містить об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.
Зі змісту ст. 283 КУпАП слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених посадовою особою доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.
Ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Оскаржувана постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, на підставі яких працівником поліції зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Отже, встановлена законом певна процедура, щодо притягнення до адміністративної відповідальності особи та доведення в її діях складу правопорушення, в якому вона обвинувачується, в цій справі дотримана не була.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові, а отже і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП.
На підставі викладеного, суд вважає обставини, на які посилається позивач доведеними, а позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
З урахуванням положень ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 121, 126, 213, 219, 247, 268, 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5, 6, 72-77, 80, 139, 229, 242-246, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Київській області про скасування постанови серії ББА № 601630 від 10.03.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ББА № 601630 від 10.03.2025 року, винесену ПОГ СВГ ВП №3 Білоцерківського РУП ст. лейтенантом поліції Мишкой А.О., якою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП України у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень.
Закрити відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) провадження по справі на підставі ч. 1 ст. 247 КпАП України, за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області (адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, ЄДРПОУ 40108616) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя:         Ю. В. Горбачова