ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
26.02.2026	Справа № 910/15452/25	

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Усатенко І.В.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Білінг-Трейд Сервіс» 
до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України"
про стягнення 143 982,21 грн.

Без повідомлення (виклику) представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Білінг-Трейд Сервіс» (далі-позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (далі-відповідач) про стягнення попередньої оплати в розмірі 143 982,21 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови Договору №UEEX-3508-2 купівлі-продажу необробленої деревини від 31.08.2023 року.
Ухвалою суду від 18.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) у закритому судовому засіданні.
Ухвала суду про відкриття провадження у справі була отримана відповідачем в його електронному кабінеті 18.12.2025, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи
Однак, станом на момент ухвалення даного рішення від відповідача письмового відзиву на позовну заяву до суду не надходило, як і не надходило будь-яких заяв чи клопотань по справі. 
Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Оскільки відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд 

ВСТАНОВИВ:

31.08.2023 між Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України" (за договором - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Білінг-Трейд Сервіс" (за договором - покупець) було укладено Договір №UEEX-3508-2 купівлі-продажу необробленої деревини згідно біржового (аукціонного) свідоцтва №3508/310823/40207618/1 від 31 серпня 2023 р., сформованого на підставі укладеної біржової угоди за результатами біржових торгів (аукціону) з продажу необробленої деревини № 3508, що відбувся 31 серпня 2023 р. (далі - Аукціон з продажу необробленої деревини, Аукціон) на товарній біржі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична біржа" (далі - Біржа) відповідно до Регламенту з організації та проведення біржових торгів з купівлі-продажу необробленої деревини та пиломатеріалів на товарній біржі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична біржа".
Відповідно до п. 1.1. Договору, за результатами Аукціону з продажу необробленої деревини на підставі укладеної біржової угоди, Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти необроблену деревину, реалізовану під час такого Аукціону, яка відповідає умовам даного Договору (далі - Товар), і оплатити його вартість відповідно до умов, визначених розділом 4 даного Договору.
У п.2.4. Договору визначено, що за вимогами до вимірювання та обчислення об`єму Товар повинен відповідати: ДСТУ 4020-2-2001. 
За вимогами до визначення характеристичних ознак деревин та способів їх вимірювання Товар повинен відповідати: ДСТУ EN 1309-3:2019; ДСТУ EN 1310:2005; ДСТУ EN 1311-2001; ДСТУ 2152-93; ТУ У 16.1-00994207-001:2018 (п. 2.5. Договору).
Згідно п. 2. 6. Договору, розрахункова одиниця виміру кількості Товару: 1 (один) кубічний метр (куб.м.).
Відповідно до п.3.1 Договору, термін поставки, згідно з цим договором від 01 жовтня 2023 року, до 31 грудня 2023 року.
Умовами п. 4.1. Договору визначено, що загальна вартість Товару, що є предметом даного Договору, встановлена в національній валюті України - гривні, відповідно до умов біржового (аукціонного) свідоцтва № 3508/310823/40207618/1 від 31 серпня 2023 р. про результати Аукціону з продажу необробленої деревини та складає 2308800,00 (два мільйона триста вісім тисяч вісімсот гривень 00 копійок), з ПДВ. Зміна вартості Товару не допускається, за винятком випадків, коли Сторони погодили зміну умов поставки Товару у порядку, визначеному п. 3.3. даного Договору.
Відповідно до умов Договору позивач зобов`язувався здійснити попередню оплату за товар, а відповідач, у свою чергу, - передати у власність позивача відповідний обсяг деревини в установлені договором строки.
На виконання взятих на себе зобов`язань ТОВ «Білінг-Трейд Сервіс» перерахувало на рахунок відповідача грошові кошти на загальну суму 2 309 646,70 грн, що підтверджується наступними платіжними документами: 1. Платіжна інструкція №177 від 27.09.2023 року щодо перерахунку коштів за товар по договору №UEEX-3508-2 в сумі 110750,64 грн.; 2. Платіжна інструкція №ОР211484 від 28.09.2023 року на суму 95529,60 грн. (повернення гарантійного внеску за участь в аукціоні на рахунок Продавця); 3. Платіжна інструкція №204 від 19.10.2023 року на суму 100 000,00 грн.; 4. Платіжна інструкція №219 від 08.11.2023 року на суму 110 000,00 грн.; 5. Платіжна інструкція №226 від 14.11.2023 року на суму 300 000,00 грн.; 6. Платіжна інструкція №228 від 16.11.2023 року на суму 300 000,00 грн.; 7. Платіжна інструкція №235 від 21.11.2023 року на суму 300 000,00 грн. 8. Платіжна інструкція №257 від 29.11.2023 року на суму 300 000,00 грн.; 9. Платіжна інструкція №256 від 29.11.2023 року на суму 450 000,00 грн.; 10. Платіжна інструкція №275 від 15.12.2023 року на суму 100 000,00 грн.; 11. Платіжна інструкція №295 від 26.12.2023 року на суму 143 366,46 грн..
Позивач зазначив, що державним підприємством було відвантажено не 1900,00 куб.м, а 1900,756 куб.м. деревини.
На переконання позивача, відповідач не виконав умови договору в повній мірі та не здійснив поставку деревини дров`яної в повному об`ємі, оскільки державне підприємство застосувало неправильний коефіцієнт перерахунку об`єму, внаслідок чого показники фактичної поставки на папері виявилися завищеними порівняно із реальним фізичним обсягом отриманого товару.
Відповідно до ТУ У 16.1-00994207-005:2018 «Деревина дров`яна. Класифікація, облік, технічні вимоги» що чинні з 26.11.2021 року (зміна №1) здійснюється визначення обсягу деревини у складовій мірі, застосовуючи коефіцієнт повнодеревності для деревини дров`яної промислового використання.
Згідно таблиці А.3 - Коефіцієнти повнодеревності для деревини дров`яної промислового використання, для деревини довжиною 2 метри застосовується коефіцієнт 0,60.
Проте, у товарино-транспортних накладних на поставку товару, продавець під час визначення об`єму деревини дров`яної застосовує коефіцієнт 0,64.
ТОВ «Білінг-Трейд Сервіс» зазначило, що без застосування коефіцієнту відповідач здійснив поставку деревини на 2 969,931 куб.м (1900,756 куб.м * 0,64 = 2 969,931 куб.м).
Однак, при застосуванні коефіцієнту повнодеревності 0,60, об`єм поставлено деревини становить 1781,9588 куб.м (2 969,931 х 0,60 = 1781,9588 куб.м).
Тобто, різниця в об`ємі товару - це 118,7972 куб.м (1900,756 - 1781,9588).
Враховуючи, що 1 куб.м деревини дров`яної згідно умов договору становить 1212,00 грн., ДП «Ліси України» не здійснило поставку товару на суму 143 982,21 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Білінг-Трейд Сервіс» зверталось до суду із позовом до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про зобов`язання виконати умови договору №UEEX-3508-2 купівлі-продажу необробленої деревини від 31 серпня 2023 року та здійснити поставку деревини обсягом 118,7972 куб.м.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.01.2025, яке залишено без змін постановою ПАГС від 30.06.2025, яке набрало законної сили 30.06.2025, у межах справи №910/13322/24 встановлено наступні обставини, а саме: 
- позивач здійснив повну оплату предмету Договору шляхом сплати кожної з партій поставленого товару у загальному розмірі 2 309 646,70 грн, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями, копії яких наявні у справі.
- в частині недопоставленої відповідачем партії обсягом 118,7972 куб. м. позивачем фактично було здійснено попередню оплату (передоплату), оскільки даний обсяг деревини не був поставлений йому відповідачем;
- Договір вичерпав свою силу 31.12.2023 та не може бути автоматично пролонгований після вказаної дати, у тому числі при порушенні сторонами його умов;
- у спірних правовідносинах між позивачем та відповідачем наявний факт здійсненої першим передоплати за недопоставлений останнім товар, який в силу законодавчих обмежень та умов Договору, вже не може бути поставлений.
- ефективним способом захисту порушеного права буде застосування судом частини 2 статті 693 ЦК України в частині зобов`язання повернення здійсненої Позивачем передоплати за поставлений товар, розрахованої щодо деревини обсягом 118,7972 куб.м. за цінами аукціону, що передував укладенню Договору.
В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що наявні підстави для повернення здійсненої позивачем передоплати у розмірі 143 982,21 грн, розрахованої щодо деревини обсягом 118,7972 куб.м. за цінами аукціону, що передував укладенню Договору №UEEX-3508-2 купівлі-продажу необробленої деревини від 31 серпня 2023 року.
Відповідач відзив на позовну заяву не подав, доводів позивача не спростував.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.
Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч.2 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно із п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Частиною 1 ст.662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівліпродажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Згідно частини 1 статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Як було вказано вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 13.01.2025, яке залишено без змін постановою ПАГС від 30.06.2025, яке набрало законної сили 30.06.2025, у межах справи №910/13322/24 встановлено, що ТОВ «Білінг-Трейд Сервіс» здійснило повну оплату предмету Договору шляхом сплати кожної з партій поставленого товару у загальному розмірі 2 309 646,70 грн та в частині недопоставленої відповідачем партії обсягом 118,7972 куб. м. ТОВ «Білінг-Трейд Сервіс» фактично було здійснено попередню оплату (передоплату), оскільки даний обсяг деревини не був поставлений йому ДП "Ліси України".
Законодавчі вимоги щодо застосування преюдиції у господарському процесі передбачені ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 23.05.2018 по справі №910/9823/17.
Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.
Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Вказану правову позицію викладено у постанові від 03.07.2018 Великої палати Верховного Суду по справі №917/1345/17.
Отже, обставини (факти), що є преюдиціальними відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, не потребують доказування та є обов`язковими для господарського суду. Суд не вправі ставити під сумнів такі обставини (факти).
Правило про преюдицію спрямоване не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального встановлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.06.2024 у справі №910/759/23, від 11.01.2024 у справі №911/84/22.
Встановлені, судовими рішеннями у справі № 910/13322/24 преюдиційні обставини відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України не підлягають повторному доказуванню та є обов`язковими для суду при розгляді цієї справи.
Також, проаналізувавши копії товаро-транспортних накладних, суд відзначає, що ДП "Ліси України" поставлено позивачу деревину дров`яну промислового призначення (ясен, дуб, клен госп, граб), породи - листяні, із застосуванням коефіцієнту повнодеревинності для довжиною 2 м - 0.64.
Враховуючи, ТУ У 16.1-00994207-005:2018 «Деревина дров`яна. Класифікація, облік, технічні вимоги», що чинні з 26.11.2021 року (зміна №1) таблицю А.3 - Коефіцієнти повнодеревності для деревини дров`яної промислового використання, суд дійшов висновку, що для деревини (порода - листяні) довжиною 2 метри застосовується коефіцієнт 0,60.
З огляду на вищевказані обставини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення із державного підприємства суми передоплати у розмірі 143 982,21 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач застосував неправильний коефіцієнт та поставив менший об`єм деревини.
Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.
Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (01601, Україна, місто Київ, вулиця Руставелі Шота, будинок 9а; ідентифікаційний номер 44768034) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Білінг-Трейд Сервіс» (21022, Україна, Вінницький р-н, Вінницька обл., місто Вінниця, вулиця Айвазовського, будинок 2; ідентифікаційний номер 40207618) суму попередньої оплати в розмірі 143 982 грн. (сто сорок три тисячі дев`ятсот вісімдесят два) 21 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн (дві тисячі чотириста двадцять два) 40 коп. 
3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення складено та підписано: 26.02.2026.

 Суддя	 І.В.Усатенко