РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року 	справа № 640/25882/19 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Орленко В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Проторія» до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Проторія» (далі – ТОВ «Проторія»/Позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі – ГУ ДПС у м. Києві/Відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.09.2019 року № 00001220502.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.01.2020 відкрито провадження в адміністративній справі.
Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX) ліквідовано вказаний адміністративний суд. Так, відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.
Супровідним листом від 07.01.2025 вих. 01-19/93/25 на виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ «прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, передав 244 судові справи Черкаському окружному адміністративному суду.
Справа №640/25882/20 надійшла до Черкаського окружного адміністративного суду 28.01.2025 року вх.№ 4111/19. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2025 передана для розгляду судді Орленко В.І.
Ухвалою судді від 03.02.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи.
В обґрунтування вимог зазначено, що спірне ППР є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки, вказана в акті перевірки та рішенні виїзна перевірка на підприємстві фактично не проводилась. 28.08.2019 року у приміщенні податкової служби генеральному директору ТОВ «Проторія» було вручено копію наказу контролюючого органу про перевірку і повідомлено, що це службова перевірка відповідно до підп. 78.1.12 ст. 78 ПКУ. При цьому, ніякі документи ревізори-інспектори у підприємства не запитували. Таким чином, наявні у підприємства документи не були взяті до уваги і не була дана оцінка цим документам як належним доказам. Щодо наявності самого порушення, Позивачем додатково зазначено, що у вказаному періоді ТОВ «Проторія» вело господарську діяльність з ТОВ «Саппорт. УА» та ТОВ «ТЕХНАРІ» відповідно до укладених агентських договорів. Сторони виконували договірні зобов`язання належним чином та в повному обсязі. Підприємство вело облік пакетів послуг за кількістю і вартістю по факту реалізації їх у звітному місяці станом на останню дату поточного місяця після узгодження і підписання сторонами договору звіту. Акти приймання-передачі агентських послуг мали підтверджувати факт надання агентських послуг, а звіти, які відповідно до ст. 1011 ЦК України є підтвердженням документального оформлення комісійної торгівлі, кількість та ціну реалізованих пакетів послуг. Одночасно з підписанням звітів та актів приймання-передачі Принципали визнавали податкові зобов`язання та реєстрували податкові накладні в ЄРПН, що давало підстави Агенту відносити цю суму податку на додану вартість до складу податкового кредиту.
Представник Відповідача позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що перед початком перевірки уповноваженій особі Позивача була вручена копія наказу на перевірку, а також було ознайомлено з направленням на перевірку, жодних заперечень чи зауважень станом на час початку перевірки не надходило, а тому допуск до перевірки невілює правові наслідки можливих процесуальних порушень допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки. Наказ на перевірку є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом виконання. Щодо виявленого порушення додатково зазначено, що ТОВ «Проторія» віднесено податок на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Саппорт. УА» та ТОВ «Технарі» до складу податкового кредиту з порушенням п. 189.4 ст. 189., п. 198.2 ст. 198. ПК України, оскільки: ТОВ «Проторія» не отримує послуги, які надає ТОВ «Саппорт. УА» та ТОВ «Технарі», а отримувачем послуг, які надає ТОВ «Саппорт. УА» чи ТОВ «Технарі» є кінцевий споживач; - дата та сума списання коштів ТОВ «Проторія» з розрахункового рахунку не співпадає з датою виписки податкових накладних та їх сумою. Податкові накладні виписані ТОВ «Саппорт. УА» чи ТОВ «Технарі» та прийняті ТОВ «Проторія», виписані з порушенням п. 201.7. ст. 201. Кодексу, оскільки: постачання послуг здійснювалось кінцевому споживачу послуг, а не ТОВ «Проторія», як це зазначено в податковій накладній; - а також дата та сума коштів, що надійшли на поточний рахунок, не відповідають датам та сумам податкових накладних. 
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи встановлено, що наказом ГУ ДФС у м. Києві від 27.08.2019 року № 11889 призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Проторія».
Судом встановлено, що за період з 01.01.2017 по 30.09.2018 роки ТОВ «Проторія» задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 168189818,0 гривень. Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01.01.2017 по 30.09.2018 року, встановлено його завищення всього у сумі 1202833,0 грн. 
У вказаному періоді ТОВ «Проторія» вело господарську діяльність з ТОВ «Саппорт. УА» та ТОВ «ТЕХНАРІ» відповідно до укладених агентських договорів: № PS-A/040417-01 від 04.04.2017 - з ТОВ «Саппорт. УА» (Принципал) та № PS-A/090916- 01 від 09.09.2016 з ТОВ «ТЕХНАРІ» (Принципал). За умовами договорів ТОВ «Проторія» як Агент зобов`язалось за винагороду від імені, в інтересах та за рахунок Принципала надати послуги, передбачені договором: інформування споживачів про Принципала, його діяльність та послуги, які він надає третім особам; консультування споживачів про перелік пакетів послуг Принципала, які споживачі можуть придбати в магазинах ТОВ «Проторія» та порядок їх придбання; інформуванняя споживачів про умови та основні положення договору про надання послуг; укладення договору про надання послуг від імені принципала із споживачами. 
Як зазначено Позивачем в позовній заві, 10.09.2019 року ТОВ «Проторія» отримало акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки» від 10.09.2019 року № 16/26-15-05-02- 04/39659560.
Оскільки наведена в акті інформація не відповідала дійсності, Позивач надав заперечення з доказами, які спростовували викладені в акті перевірки факти проведення перевірки та виявлення допущених Підприємством порушень норм ПК України по господарських операціях з ТОВ «Саппорт. УА» та ТОВ «Технарі». 
На вказані заперечення Відповідач 27.09.2019 року надав відповідь, у якій відхилив доводи Позивача, повторно зробив висновок про порушення останінм норм Податкового кодексу України за операціями з ТОВ «Саппорт. УА» та ТОВ «Технарі», в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 202 833,0 грн.
Одночасно з актом перевірки, ТОВ «Проторія» було надіслано податкове повідомлення-рішення від 27.09.2019 року № 00001220502 про збільшення податкового зобов`язання з ПДВ на 1 202 833 грн за та на 300 708 грн за штрафними санкціями.
Не погодившись зі спірни ППР, ТОВ «Проторія» звернулось до ДПС України зі скаргою на вказане рішення.
Оскільки рішенням ДПС України 05.12.2019 року в задоволенні скарги Позивача було відмовлено, це спонукало ТОВ «Проторія» звернутись з відповідним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (далі - ПК України).
В даному випадку суд наголошує, що положення податкового законодавства, які регулюють спірні відносини та застосовуються судом вживаються в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до п. 189.4 ст. 189 ПК України, базою оподаткування для товарів/послуг, що передаються/отримуються у межах договорів комісії (консигнації), поруки, довірчого управління, є вартість постачання цих товарів, визначена у порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу. 
Дата збільшення податкових зобов`язань та податкового кредиту платників податку, що здійснюють постачання/отримання товарів/послуг у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів та без права власності на такі товари/послуги, визначається за правилами, встановленими статтями 187 і 198 цього Кодексу. 
До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України (п.198.1 ст.198 ПК України).
Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до п. 201.7. ст. 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до пп. 14.1.185. п. 14.1. ст. 14. ПК України, постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності. 
З метою оподаткування постачанням послуг, зокрема є: 
1) досягнення домовленості утримуватися від певної дії або від конкуренції з третьою особою чи надання дозволу на будь-яку дію за умови укладення договору; 
2) постачання послуг за рішенням органу державної влади чи органу місцевого самоврядування або в примусовому порядку, 
3) постачання послуг іншій особі на безоплатній основі, 
4) передача результатів виконаних робіт, наданих послуг платнику податку, уповноваженому згідно з договором вести облік результатів спільної діяльності без утворення юридичної особи, а також їх повернення таким платником податку після закінчення спільної діяльності;
5) передача (внесення) виконаних робіт, наданих послуг як вклад у спільну діяльність без утворення юридичної особи, а також повернення послуг, 
6) постачання послуг з розміщення знаку відповідної торгової марки або самого товару чи послуги в кінофільмі, серіалі або телевізійній програмі, які є візуальними (глядачі лише бачать продукт або знак торговельної марки, продукт чи торговельна марка згадується у розмові персонажа; товар, послуга чи торговельна марка органічно вплітаються в сюжет і є його частиною).
Так, матеріалами справи встановлено, що між ТОВ «Проторія» (код 39659560) в особі директора Ватах Михайла Олександровича - Агент та ТОВ «Саппорт. УА» (код 39231705), в особі директора Кірія Євгена Володимировича - Принципал було укладено агентський договір № PS-A/040417-01 від 04.04.2017 року.
У відповідності до умов вказаного договору:
1.1. В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Принципал доручає, а Агент зобов`язується за винагороду від імені, в інтересах та за рахунок Принципала надати послуги що передбачені п. 1.2. даного Договору. 
1.2. В межах та на умовах, визначених цим Договором, Принципал доручає:
- Інформування споживачів про Принципала, його діяльність та послуги, які він надає третім особам шляхом розміщення інформаційних стендів, необхідних довідкових матеріалів та ін.;
- консультування споживачів про перелік Пакетів послуг принципала, які останні можуть придбати в магазинах ТОВ «Проторія» та порядок їх придбання;
- інформування споживачів про умови та основні положення договору про надання послуг (виконання робіт) та порядок його укладення;
- укладення договору про надання послуг (виконання робіт) від імені принципала з споживачами.
На виконання умов договору № PS-A/040417-01 від 04.04.2017 року ТОВ «Проторія» було отримано від ТОВ «Саппорт. УА»: податкові накладні (перелік яких зазначено на сторінці 26 акту перевірки Позивача), а також отримано та підписано безномерні акти приймання - передачі пакетів послуг: від 04.04.2017 року; 29.09.2017 року; 22.11.2017 року; 01.08.2018 року. 
При дослідженні вказаних актів встановлено, що останні не містять ціни одиниці пакету послуг та загальної суми переданих пакетів послуг.
В подальшому, на виконання умов договору № PS-A/040417-01 від 04.04.2017 року ТОВ «Проторія» були здійснено наступні оплати: 
- від 14.06.2017 на суму 183 035,85; - від 07.07.2017 на суму 250 420,81; - від.14.08.2017 на суму 226 320.00; - від 11.09.2017 на суму 172 067,20; - від 11.10.2017 на суму 226 433,70; - від 10.11.2017 на суму 216 620,00; - від 22.12.2017 на суму 106 196,35; - від 16.01.2018 на суму 281 794,21; - від 22.02.2018 на суму 159 830,27; - від 21.03.2018 на суму 159 026.20; - від 23.04.2018 на суму 250 099,55; - від 17.05.2018 на суму 167 536.80; - від 14.06.2018 на суму 167 148.95; - від 13.07.2018 на суму 220 526,73; - від 16.08.2018 на суму 197 149,79; - від 07.09.2018 на суму 297 194,75.
В даному випадку, дослідження матеріалів справи, а також аналіз положень ПК України дає суду підстави дійти висновку, що виписані податкові накладні по вищевказаним правовідносинам не відповідають жодній з перших подій, а ні перерахуванню грошових коштів, а ні отриманню пакету послуг, як це передбачено ст. 198 ПК України, що ставить під сумнів виконання сторонам умов даного договору та віднесення сум сплаченого податку до податкового кредиту. 
Суд також зазначає, що відповідно до наданого до перевірки ТОВ «Проторія» наказу від 05.04.2017 №05/04/2017, підписаного директором Ватах О.М., встановлено: 
« 2.2. Бухгалтерії підприємства: 
- оприбуткувати на забалансовий рахунок у кількісному вираженні пакети послуг від ТОВ «Саппорт. УА» згідно Акту (ам) приймання - передачі у наданому діапазоні електронних кодів та станом на останній останній день місяця формувати Звіт про укладені зі споживачами договори та продані магазинами роздрібного продажу споживачам пакети послуг і списувати їх з позабалансового рахунку після підписання Принципалом Звіту Агента за звітний місяць.
Відповідно до вимог Інструкції «Про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій» №291 від 30.11.1999, матеріальні цінності, що прийняті підприємством на комісію, обліковуються на рахунках класу 0 (позабалансові рахунки). Конкретно для комісіонера (агента) у договорі комісії на продаж, серед рахунків класу 0 передбачено субрахунок 024 «Товари, прийняті на комісію». 
Однак, згідно наданих до перевірки оборотно - сальдових відомостей по всіх рахунках встановлено, що у ТОВ «Проторія» відсутній будь-який позабалансовий рахунок, в тому числі і рахунок 024 «Товари, прийняті на комісію», що свідчить про неможливість оприбуткування пакетів послуг та подальше їх списання. 
Поряд з цим, відповідно до вимог ведення бухгалтерського обліку, продаж товару (послуг) Принципала відображається в бухгалтерському обліку Агента, як звичайна реалізація. Згідно вимог п.8 П(С)БО 9 «Запаси», придбані (отримані) або вироблені запаси зараховуються на баланс підприємства/установи за первісною вартістю.
Однак, оскільки надані до перевірки акти приймання — передачі пакетів послуг, взагалі не містять вартості, їх оприбуткування є неможлививим (як це передбачено вимогами п.8 П(С) БО 9).
Щодо взаємовідносин Позивача з ТОВ «Технарі», судом встановлено наступне.
Так, між ТОВ «Проторія» (код 39659560) в особі директора Ватах Михайла Олександровича - Агент та ТОВ «Технарі» (код 36285978), в особі генерального директора Гусакова Олександра Сергійовича - Принципал укладено агентський договір N PS-A/090916-01 від 09.09.2016 року
У відповідності до умов вказаного договору:
1.1. В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Принципал доручає, а Агент зобов`язується за винагороду від імені, в інтересах та за рахунок Принципала надати послуги що передбачені п. 1.2. даного Договору. 
1.2. В межах та на умовах, визначених цим Договором, Принципал доручає:
- Інформування споживачів про Принципала, його діяльність та послуги, які він надає третім особам шляхом розміщення інформаційних стендів, необхідних довідкових матеріалів та ін.;
- консультування споживачів про перелік Пакетів послуг принципала, які останні можуть придбати в магазинах ТОВ «Проторія» та порядок їх придбання;
- інформування споживачів про умови та основні положення договору про надання послуг (виконання робіт) та порядок його укладення;
- укладення договору про надання послуг (виконання робіт) від імені принципала з споживачами.
На виконання умов договору № PS-A/090916-01 від 09.09.2016 року ТОВ «Проторія» було отримано від ТОВ «Технарі»: податкові накладні (перелік яких зазначено на сторінці 29 акту перевірки Позивача), а також отримано та підписано безномерний акт приймання - передачі пакетів послуг від 09.09.2016 року. 
При дослідженні вказаного акту встановлено, що останній не містять ціни одиниці пакету послуг та загальної суми переданих пакетів послуг.
В подальшому, на виконання умов договору № PS-A/090916-01 від 09.09.2016 року ТОВ «Проторія» також були здійснено наступні оплати: 
- від 13.01.2017 на суму 184 375,84; - від 21.02.2017 на суму 119 397,0 ; - від 10.03.2017 на суму 126 530,10; - від 21.04.2018 на суму 91 486,2 ; - від 17.05.2017 на суму 122 961,39.
В даному випадку, дослідження матеріалів справи, а також аналіз положень ПК України дає суду також підстави дійти висновку, що виписані податкові накладні по вищевказаним правовідносинам не відповідають жодній з перших подій, а ні перерахуванню грошових коштів, а ні отриманню пакету послуг, як це передбачено ст. 198 ПК України, що ставить під сумнів виконання сторонам умов даного договору та віднесення сум сплаченого податку до податкового кредиту. 
Суд також зазначає, що відповідно до наданого до перевірки ТОВ «Проторія» наказу від 09.09.2016 №09/09/2016, підписаного директором Ватах О.М., встановлено: 
2.2. Бухгалтерії підприємства: 
- оприбуткувати на забалансовий рахунок у кількісному вираженні пакети послуг від ТОВ «Технарі» згідно Акту приймання - передачі у наданому діапазоні електронних кодів в розрізі видів послуг;
- станом на останній день місяця формувати Звіт про кількість укладених договорів про надання послуг (виконання робіт) від імені Принципала споживачами в магазинах роздрібного продажу. Узгодити з Принципалом кількість пакетів послуг, проданих споживачеві, списати їх з забалансового рахунку товариства після підписання Звіту Агента за звітний місяць.
Відповідно до вимог Інструкції «Про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій» №291 від 30.11.1999, матеріальні цінності, що прийняті підприємством на комісію, обліковуються на рахунках класу 0 (позабалансові рахунки). Конкретно для комісіонера (агента) у договорі комісії на продаж, серед рахунків класу 0 передбачено субрахунок 024 «Товари, прийняті на комісію». 
Однак, згідно наданих до перевірки оборотно - сальдових відомостей по всіх рахунках встановлено, що у ТОВ «Проторія» відсутній будь-який позабалансовий рахунок, в тому числі і рахунок 024 «Товари, прийняті на комісію», що свідчить про неможливість оприбуткування пакетів послуг та подальше їх списання. 
Поряд з цим, відповідно до вимог ведення бухгалтерського обліку, продаж товару (послуг) Принципала відображається в бухгалтерському обліку Агента, як звичайна реалізація. Згідно вимог п.8 П(С)БО 9 «Запаси», придбані (отримані) або вироблені запаси зараховуються на баланс підприємства/установи за первісною вартістю.
Однак, оскільки надані до перевірки акти приймання — передачі пакетів послуг, взагалі не містять вартості їх оприбуткування неможливе (як це передбачено вимогами п.8 П(С) БО 9).
Вищевказане у своїй сукупності дає підстави дійти висновку, що ТОВ «Проторія» було віднесено податок на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Саппорт. УА» та ТОВ «Технарі» до складу податкового кредиту з порушенням п. 189.4 ст. 189., п. 198.2 ст. 198. ПК України, оскільки ТОВ «Проторія» не отримує послуги, які надає ТОВ «Саппорт. УА» та ТОВ «Технарі», адже отримувачем послуг, які надає ТОВ «Саппорт. УА» чи ТОВ «Технарі» є кінцевий споживач. Податкові накладні виписані ТОВ «Саппорт. УА» чи ТОВ «Технарі» та прийняті ТОВ «Проторія», є такими, що виписані з порушенням п. 201.7. ст. 201. Кодексу, оскільки, постачання послуг здійснювалось кінцевому споживачу послуг, а не ТОВ «Проторія», як це зазначено в податковій накладній.
Інші доводи та пояснення Позивача не спростовують висновки податкового органу встановлені під час перевірки та підтверджені судом в ході розгляду справи. 
Суд також наголошує, що Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що у спірних правовідносинах, датою віднесення ТОВ сум податку до податкового кредиту є дата тієї події, що відбулася раніше - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або ж дата отримання платником податку товарів/послуг. 
Посилання ТОВ «Проторія» щодо неврахування Відповідачем при прийнятті спірного ППР рішення ДФС України від 20.05.2019 № 23196/6/99-99-11-04-01-25 про результати розгляду скарги на ППР від 14.03.2019 № 00003151402 суд розцінює критично та зазначає, що вказане рішення стосується ППР, яке не є предметом розгляду даної справи, а тому не взяття такого рішення ДФС України не є беззаперечним доказом безпідставності та необгрунтованності висновків Відповідача. 
Не знайшли свого підтвердження, в ході розгляду справи, і доводи Позивача в частині порушення процедури проведення перевірки, оскільки, перед початком перевірки уповноваженій особі Позивача була вручена копія наказу на перевірку, а також було ознайомлено з направленням на перевірку, жодних заперечень чи зауважень станом на час початку перевірки не надходило, а тому допуск до перевірки невілює правові наслідки можливих процесуальних порушень допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки. Наказ на перевірку є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом виконання.
Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною Верховним судом у справі № 807/2062/17. 
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, 
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Всупереч наведеним вимогам Позивачем не надано достатньо належних доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.
За таких обставин, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
Решта доводів Позивача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 255, 295-297 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.
Судові витрати не розподіляються.
Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».
Копію рішення направити сторонам справи.

Рішення складене 06.04.2026.

Суддя 	Валентина ОРЛЕНКО