Справа № 357/18136/25
Провадження № 2/357/1069/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Маловільшанської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2025 року позивач ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Рашкову Валентину Володимирівну, звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просила суд визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом трьох місяців з дня вступу рішення суду в законну силу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Остання склала заповіт 20.07.2006, яким заповіла усе майно на користь позивача. Спадщина складається з житлового будинку АДРЕСА_1 . Позивач фактично проживала з померлою та похоронила її за власний рахунок. 27.09.2025 позивач звернулася до державного нотаріуса з приводу оформлення спадкових прав на майно, надавши дублікат заповіту від 20.07.2006, однак отримала відмову нотаріуса через пропуск встановленого строку. На той час позивач здійснювала догляд за рідною сестрою ОСОБА_3 , яка була інвалідом ІІ групи, мала психічні розлади та потребувала постійного піклування. Також у 2017 році у позивача помер син, а інший зник безвісти. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.
11.11.2025 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовчий розгляд у відкритому судовому засіданні 10.12.2025. Витребувано від державного нотаріуса Третьої білоцерківської нотаріальної контори Карпусь І.О. інформацію щодо спадкової справи до майна померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Супровідним листом суду від 11.11.2025 на адресу державного нотаріуса Карпусь І.О. надіслана вказана ухвала та запит про надання витягу зі спадкового реєстру. 
18.11.2026 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позову.
Відзив обґрунтований тим, що на час відкриття спадщини позивач не була зареєстрована та не проживала разом зі спадкодавцем, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а також позивачем, яка посилається на статтю 1269 ЦК України. З посиланням на судову практику Верховного Суду представник відповідача вказує, що позивачем не наведено причин, які пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами щодо подачі нею заяви про прийняття спадщини в установлений законом строк, а вказані причини не підтверджені належними та достатніми доказами.
29.01.2026 та 13.02.2026 на виконання ухвали суду про витребування доказів надійшла відповідь від Третьої Білоцерківської державної нотаріальної контори з інформаційними довідками зі спадкового реєстру від 09.01.2026 та від 03.02.2026.
27.01.2026 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, неодноразово звертався на адресу суду з клопотаннями про розгляд справи без участі відповідача за наявними матеріалами справи та відповідно до вимог чинного законодавства.
08.04.2026 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання та додаткові пояснення.
Представник позивача підтримала вимоги позову з викладеними у позові обґрунтуваннями. Також вказує про крайню важливість вирішення даної справи для позивача, оскільки вона правомірно припускала факт прийняття спадщини після померлої за фактом проживання зі спадкодавцем до моменту її смерті і що від спадщини позивач не відмовлялася. Про наявність заповіту позивач дізналася на моменті звернення до нотаріуса. Позивач все життя фактично проживає у цьому будинку, іншого власного житла не має, а тому визначення додаткового строку для прийняття спадщини є особливо важливим для позивача та має критичне значення для того, аби позивач не залишилася без єдиного наявного у неї житла. 
Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .
Згідно копії довідки Виконавчого комітету Сорокотязької сільської ради Білоцерківського району Київської області № 331 вбачається, що ОСОБА_1 похоронила ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за власний рахунок. Фактично до дня смерті проживали разом.
В матеріалах справи міститься дублікат заповіту, який посвідчений 10.09.2025 старостою с. Сорокотяги Маловільшанської сільської ради Білоцерківського району Київської області Стороженко О.В. Дублікат заповіту виданий ОСОБА_1 замість втраченого. Особу ОСОБА_1 , яка отримала дублікат заповіту, встановлено.
За змістом вказаного заповіту ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 20.07.2006 заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 . Заповіт складений зі слів ОСОБА_2 , нею прочитаний та власноручно підписаний.
На праві власності ОСОБА_2 належав житловий будинок в АДРЕСА_1 , що підтверджується: копією технічного паспорту Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме будинок загальною площею 55,1 кв.м, житловою площею 34,9 кв.м; копією витягу про право власності на нерухоме майно на будинок.
27.09.2025 ОСОБА_1 звернулася до Третьої Білоцерківської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 . 
Постановою державного нотаріуса Третьої Білоцерківської державної нотаріальної контори Карпусь І.О. відмовлено ОСОБА_1 в оформлені спадкових прав на майно у зв`язку з пропуском встановленого строку, оскільки в установлений законом строк заявник спадщину не прийняла.
В постанові нотаріусом також вказано, що спадщина після ОСОБА_2 не відкривалася. На день смерті із спадкодавцем ніхто не був зареєстрований та не проживав з померлою за однією адресою. Ніхто інший до держнотконтори із заявою про прийняття чи відмову від спадщини – не звертався.
Відомості про відсутність спадкової справи на час розгляду даної справи підтверджуються відповідями від Третьої Білоцерківської державної нотаріальної контори на виконання вимог ухвали та запиту суду про надання витягу зі Спадкового реєстру, оскільки з наданих інформаційних довідок зі спадкового реєстру за параметрами пошуку щодо ОСОБА_2 вбачається про наявність спадкової справи щодо іншої особи, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Також позивачем до матеріалів справи додані копії документів: свідоцтв про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; довідки про смерть ОСОБА_2 ; виданого повторно свідоцтва про одруження та архівної довідки про шлюб 24.12.1947 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; свідоцтва про смерть ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 ; свідоцтва про народження, пенсійного посвідчення по ІІ гр. інвалідності, посвідчення 4 категорії, свідоцтва про загальнообов`язкове державне страхування, довідки про причину смерті № 278 від 31.07.2007 та свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ; свідоцтва про народження ОСОБА_8 , матір`ю якого є ОСОБА_1 ; свідоцтва про народження ОСОБА_9 , матір`ю якого є ОСОБА_1 ; свідоцтва про смерть ОСОБА_9 ; свідоцтва про смерть ОСОБА_9 . 
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 471733110, сформованої відносно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , вбачається про відсутність на праві власності у позивача будь-якого житла.
Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
При вирішенні справи суд зазначає наступне.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.
Згідно статті 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини, у відповідності до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини 1 статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно із частинами 1, 3, 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Відповідно до вимог частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
В обґрунтування поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач посилається, зокрема про необізнаність щодо складеного померлою заповіту.
У даній справі суд враховує, що в матеріалах справи міститься саме дублікат заповіту, який після посвідчення 10.09.2025 секретарем сільської ради був виданий позивачу, а 27.09.2025 постановою нотаріусу позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину внаслідок пропуску встановленого строку, внаслідок чого позивач звернулася до суду. Крім цього, за змістом самого заповіту вбачається, що ОСОБА_2 підписала його особисто 20.07.2006, а ІНФОРМАЦІЯ_1 остання померла. 
Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.
У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06.09.2017 у справі № 6-496цс17.
Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25.03.2020 у справі № 642/2539/18-ц, від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, від 28.10.2019 у справі № 761/42165/17, від 06.06.2018 у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.
Крім того, суд враховує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть непропорційними, оскільки ОСОБА_1 втратить право на спадкування за заповітом і вказані обставини будуть для позивача занадто надмірним тягарем, що може призвести до порушення балансу між інтересами держави та фізичної особи, враховуючи при цьому доводи позивача про її фактичне проживання у будинку, який належав померлій, наявні у справі відомості про відсутність у позивача іншого житла, а також відсутність будь-яких інших спадкоємців відносно спадкового майна.
За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на вказані висновки, суд дійшов висновку про наявність об`єктивних, поважних, непереборних та істотних обставин, які позбавили ОСОБА_1 можливості вчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса.
Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, з урахуванням позицій сторін у даній справі, суд дійшов висновку, що позивачем доведено поважність причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, отже наявні підстави для задоволення позовної заяви.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 258, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 – задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , протягом трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач Маловільшанська сільська рада, адреса: вул. Перемоги, буд. 24, с. Мала Вільшанка, Білоцерківський район, Київська область, код ЄДРПОУ: 04358619.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його підписання.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя 	А. Ю. Цуранов