Справа № 573/172/26
Номер провадження 2/573/249/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2026 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді - Черкашиної М.С.,
з участю секретаря - Півньової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в порядку спрощеного позовного провадження заочно цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
Основний зміст позову.
28.01.2026 ТОВ «Коллект Центр» звернулося з позовом до ОСОБА_2 , у якому вказує, що 1)01.06.2021 між ТОВ «Мілоан» і відповідачкою укладено договір №4945661, на підставі якого остання отримала кредит у сумі 6000 грн на строк 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов договору та комісії за надання кредиту, з можливістю пролонгації строку кредитування. Згідно з укладеним 29.11.2021 з ТОВ «Мілоан» договором факторингу ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до боржників ТОВ «Мілоан», у тому числі й до ОСОБА_3 15.02.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Кампсіс Лігал» укладено договір відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого останнє набуло право вимоги грошових коштів від ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором. 
08.05.2023 було укладено договір № 08-05/23 відповідно до якого ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ» відступило на користь ТОВ «ДЕБТ ФОРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4945661. 
02.09.2025 було укладено договір № 02-09/25 (ДФ-КЦ) відповідно до якого ТОВ «ДЕБТ ФОРС» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4945661. 
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги до ОСОБА_3 за договором № 4945661 на суму 31665 грн 06 коп, яка складається з: 3702 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 27303,06 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 660 грн - заборгованість за комісіями.
2) 04.03.2021 між ТОВ «МАНІФОЮ» і відповідачкою укладено договір №1824987, на підставі якого остання отримала кредит у сумі 4000 грн на строк 10 днів, який неодноразово продовжувався додатковими угодами, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов договору за надання кредиту. 29.12.2021 було укладено договір № 29/12-2021 відповідно до якого ТОВ "МАНІФОЮ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1824987. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1824987.
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до ОСОБА_3 за договором № 1824987 у сумі 14690 грн 80 коп, з яких: 4000 грн заборгованість за основним зобов`язанням, 10690 грн 80 коп - заборгованість за нарахованим процентами на дату відступлення права вимоги.
3) 20.09.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» і відповідачкою ОСОБА_3 укладено договір №956885, на підставі якого остання отримала кредит у сумі 1000 грн на строк 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов договору за надання кредиту.
25.01.2022 було укладено договір № 25/01/2022/1 відповідно до якого ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 956885. 
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 956885. 
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги до ОСОБА_3 за договором № 956885 у сумі 3418 грн 46 коп, з яких: 1000 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 2400 грн - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення прав вимоги, 16 грн інфляційні збитки та 2 грн 46 коп нараховані 3% річних.
4) 08.04.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» і відповідачкою ОСОБА_3 укладено договір №663227, на підставі якого остання отримала кредит у сумі 1000 грн на строк 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов договору за надання кредиту.
27.01.2022 було укладено договір № 27/01/2022 відповідно до якого ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 6613227. 
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 6613227. 
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги до ОСОБА_3 за договором № 6613227 на суму:11177 грн 10 коп, яка складається з 3999 грн 97 коп заборгованість за основним зобов`язанням, 7103 грн 94 коп - заборгованість за відсотками, нарахованими на дату відступлення права вимоги, 63 грн 99 коп - інфляційні збитки, 9 грн 20 коп - нараховані 3% річних.
Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість у розмірі 60951.42 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 12701,97 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 47497,80 грн, заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн., заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн, заборгованість за комісіями - 660,00 грн., інфляційні збитки - 79,99 грн, нараховані 3% річних -11,66 грн.
Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_3 на користь товариства вказану суму, а також - судові витрати, пов`язані з розглядом справи.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області Черкашиної М.С. від 06.02.2026 відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Заяви, клопотання.
У судове засідання представник позивача ТОВ «Коллект Центр» - Ткаченко М.М. не з`явилася, у позовній заяві зазначила про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 8 зв.).
Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання також не з`явилась. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання останій відсутній, інформації щодо своєї адреси суду не надала, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка вручена належним чином (а. с. 41, 42).
Відповідно до ч. 8, 11 ст. 128 ЦПК України відповідач по справі вважається належним чином повідомлений про час, день та місце проведення судового засідання.
Відповідач відзиву та жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надав. 
Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 04.11.1950, що набрала чинності для України 11.09.1997, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд за його відсутності.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. 
Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, враховуючи, що відповідач була належним чином повідомлена про місце, дату і час судового засідання, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. 
Фактичні обставини, встановлені судом. 
1) 01.06.2021 між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_3 в електронному вигляді укладено договір про споживчий кредит № 4945661, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримала кредит у сумі 6000 грн строком на 30 днів з 01.06.2021, зі сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 11% від суми кредиту, що становить 660 грн, відсотків за користування кредитом, сплатою процентів за користування кредитом: 2250.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, дата повернення кредиту 01.07.2021, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 8910 грн (а.с 25-26).
Згідно з п. 6.1, 6.2 договору він укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах.
Відповідно до п. 3.2.6. Договору позикодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу чи делегувати (доручати здійснення) свої права за цим Договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. У випадку, якщо після відступлення прав вимоги за цим Договором Кредитодавець отримає від Позичальника платіж (кошти) для погашення існуючої заборгованості за цим Договором, такий платіж (кошти) відповідно до ч.2 ст.516 Цивільного кодексу України Позичальнику не повертаються і зараховуються в рахунок виконання обов`язань Позичальника за цим Договором.
У графі позичальник анкети-заяви, кредитному договорі, графіку платежів (додаток №1 до договору), паспорті споживчого кредиту (додаток №2 до договору), анкеті-заяві на кредит клієнтом вказана ОСОБА_3 . 
У кредитному договорі ОСОБА_3 зазначила свою електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 26). 
На кредитному договорі зазначено, що він підписаний ОСОБА_3 електронним підписом одноразовим ідентифікатором із його зазначенням як F49287, час підписання 01.06.2021 18:20. Також на першій сторінці кредитного договору зазначено про його підписання представником ТОВ «Мілоан». 
Відповідно до квитанції №1664374419  від 01.06.2021 ТОВ «Мілоан» перерахувало на картку № НОМЕР_1 грн за кредитним договором №4945661 (копія квитанціі зберігається в електронному вигляді в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі).
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Мілоан», станом на 31.10.2021 загальний розмір заборгованості становить 15561 грн 36 коп грн, що складається з: 3702,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 11199,36 грн заборгованість за процентами, 660 грн - заборгованість по комісії.
29.11.2021 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу, згідно якого, останнє набуло право вимоги до боржників ТОВ «Мілоан», у тому числі й до ОСОБА_3 15.02.2023, у подальшому між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Кампсіс Лігал» укладено договір відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого останнє набуло право вимоги грошових коштів від ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором, підписано реєстр боржників та здійснено фінансування відступлення прав вимоги.
08.05.2023 між ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» було укладено договір № 08-05/23 відповідно до якого відступило на користь права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4945661. 
02.09.2025 було укладено договір № 02-09/25 (ДФ-КЦ) відповідно до якого ТОВ «ДЕБТ ФОРС» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4945661 (а.с. 11-13). 
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Коллект Центр», станом на 05.01.2026 загальний розмір заборгованості ОСОБА_3 становить 31665,06 грн, що складається з: 3702,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 27303, 06 грн заборгованість за процентами, 660 грн - заборгованість за комісією (копія заборгованості зберігається в електронному вигляді в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі).

2) 04.03.2021 між ТОВ «МАНІФОЮ» і відповідачкою укладено договір позики №1824987, на підставі якого остання отримала кредит у сумі 4000 грн на строк 10 днів до 14 березня 2021 року. 
Відповідно до п.2.4.1.-2.4.5 Проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до Додатку № 1 до Договору позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 0.01000 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1.99000 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1.99000 % від суми позики за кожен день користування позикою. Позикодавець надає Позичальнику можливість сплати процентів за користування позикою на акційних умовах (відповідно до п.2.4.2) виключно за умови належного виконання Позичальником зобов`язань за Договором (а.с. 27-30).
До вказаного договору неоднократно укладались додаткові угоди про продовження терміну дії договору, останній раз - Додатковою угодою № 7 від 21.08.2021 року строк дії договору продовжено на 30 днів, до 21 вересня 2021 року.
04-03-2021 ТОФ «Маніфою» у системі iPay.ua ініційовано переказ коштів на суму 4000,00 грн, на картку НОМЕР_2 (а.с. 21 зв.)
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Маніфою», станом на 11.11.2021 загальний розмір заборгованості ОСОБА_3 становить 12388 грн, що складається з: 4000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 8388 грн заборгованість за процентами.
Відповідно до п.4.2.2 Договору сторони погодили, що з метою захисту своїх прав та інтересів позикодавець має право укладати договори про відступлення прав вимоги або іншого договору щодо розпорядження Товариством правом вимоги за цим Договором (доручення, факторингу, тощо), з будь-якою третьою особою, та передавати персональні дані Позичальника таким третім особам, без додаткового повідомлення Позичальника про укладення такого договору та/або таку передачу.
29.12.2021 було укладено договір № 29/12-2021 відповідно до якого ТОВ "МАНІФОЮ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1824987. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1824987.
Згідно витягу з реєстру боржників та розрахунку заборгованості первісного і послідуючих позикодавців, заборгованість ОСОБА_3 за договором № 1824987 становить: 14690 грн 80 коп, з яких: 4000 грн заборгованість за основним зобов`язанням, 10690 грн 80 коп - заборгованість за нарахованим процентами (копії розрахунків заборгованості зберігаються в електронному вигляді в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі).

3) 08.04.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» і відповідачкою ОСОБА_3 укладено договір №663227, на підставі якого остання отримала кредит у сумі 1000 грн на строк 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов договору за надання кредиту.
Загальний розмір наданої Позики становить 4000.00 грн, що включає в себе кошти, надані Позичальнику за основним Договором позики, а також додатково надані 
кошти (у разі наявності) на підставі укладених між Сторонами додаткових угод доДоговору. Надання коштів могло здійснюватися одним або декількома траншами в межах погодженої суми Позики, відповідно до умов Договору та додаткових угод до нього. - Процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,60 % яка нараховується за кожен день користування Позикою. 
Відповідно до п. 6.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування.
27.01.2022 було укладено договір № 27/01/2022 відповідно до якого ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 6613227.
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі й до ОСОБА_3 за договором № 6613227.
Таким чином, згідно розрахунку заборгованості ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №6613227 від 08.04.2020 р., становить 11177,10 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 3999,97 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 7103,94 грн, інфляційні збитки - 63,99 грн. нараховані 3% річних -9,20 грн (копія розрахунку заборгованості зберігаються в електронному вигляді в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі).
4) 20.09.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» і відповідачкою ОСОБА_3 укладено електронний договір позики №956885, на підставі якого остання отримала кредит у сумі 1000 грн на строк 30 днів зі сплатою 2% за базовою процентною ставкою за користування кредитними коштами відповідно до умов договору за надання кредиту (а.с. 22).
25.01.2022 було укладено договір № 25/01/2022/1 відповідно до якого ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому 
числі за договором № 956885. 
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 956885. 
Згідно розрахунку заборгованості, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість ОСОБА_3 за договором позики № 956885 становить 3418 грн 46 коп, з яких: 1000 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 2400 грн - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення прав вимоги, 16 грн інфляційні збитки та 2 грн 46 коп нараховані 3% річних.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, ОСОБА_3 відповідно до розрахунку заборгованості, становить 60951,42 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 12701,97 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 47497,80 грн., заборгованість за комісіями - 660,00 грн. інфляційні збитки - 79,99 грн. нараховані 3% річних -11,66 грн.
Норми права, які застосовує суд.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 2 ч. 1 ст. 11 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, в редакції, яка діяла на час укладення кредитного договору, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції, яка діяла на час укладення кредитного договору).
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача, що на підставі ст. 599 та ч. 1 ст. 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості. При цьому Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти.
Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №202/4494/16, від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/1238/17 з приводу застосування приписів статті 1048 ЦК України в разі неправомірного, незаконного користування боржником грошовими коштами через прострочення виконання грошового зобов`язання, суд вказав на таке.
Плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Тобто законодавство встановлює наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу в межах дії договору, так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
У постановах Великої Палати Верховного Суду неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно.
Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення.
Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання за ч. 1 ст. 1050 ЦК України, застосуванню в таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу.
Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
У відповідності до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. 
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц зазначила, що принцип змагальності сторін забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №591/3068/18, від 29.06.2023 у справі №362/4345/21).
Висновки суду.
Аналізуючи вище наведені норми матеріального права та надані позивачем докази, суд дійшов до висновку, що між первинними кредиторами і ОСОБА_3 укладалися кредитні договори у встановленій законом формі з визначенням усіх істотних умов та правил такого договору.
Позивач у установленому законом порядку набув право вимоги до відповідачки, відомостей про те, що договори факторингу та договір відступлення прав вимог визнано недійсними або розірвано матеріали справи не містять.
Суд погоджується з наданим позивачем та дослідженим у судовому засіданні розрахунком заборгованості, оскільки він є обґрунтованим, його розмір підтверджений належними та допустимими доказами, відповідачкою не спростований.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 , на користь товариства 60951 грн 42 коп заборгованості, яка складається з заборгованості за Договором №4945661 від 01.06.2021 про споживчий кредит у розмірі 31665,06 грн, заборгованість за Договором позики №1824987 від 04.03.2021 у розмірі 14690, 80 грн, заборгованість за Договором позики №6613227 від 08.04.2020 у розмірі 11177,10 грн та заборгованість за Договором позики №956885 від 20.09.2021 у сумі 3418, 46 грн. 
Судові витрати.
Так, положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1).
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4).
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані: договір про надання правничої допомоги від 01.07.2024 Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; тарифи на послуги, витяг з акту про надання юридичної допомоги (матеріали електронної справи).
Оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката, суд виходить з наступного.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи характер спірних правовідносин, необхідний і фактично наданий обсяг правової допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 16000,00 грн є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача.
Крім того, при подачі позовної заяви до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2662,40 грн, який підлягає стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 611,1054 ЦК України, ст. ст. 10-13, 81, 89, 141, 263-265,280-284 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306, код ЄДРПУО 44276926) до  ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованостіпро стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованості за договором №4945661 від 01.06.2021 про споживчий кредит у розмірі 31665 (тридцять одну тисячу шістсот шістдесят п`ять) гривень 06 копійок, заборгованість за Договором позики №1824987 від 04.03.2021 у розмірі 14690 (чотирнадцять тисяч шістсот дев`яносто) гривень 80 копійок, заборгованість за Договором позики №6613227 від 08.04.2020 у розмірі 11177 (одинадцять тисяч сто сімдесят сім) гривень 10 копійок та заборгованість за Договором позики №956885 від 20.09.2021 у сумі 3418 (три тисячі чотириста вісімнадцять гривень) гривень 46 копійок та витрати, пов`язані з розглядом справи: 5662 (п`ять тисяч шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.  
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду. 
Заочне рішення може бути переглянуте Білопільським районним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 

Суддя -